Upload
ognjen-kojanic
View
394
Download
16
Embed Size (px)
Citation preview
Pe{~anik FM: Knjiga 11
Za izdava~a: PE[^ANIK
Urednice: Svetlana Luki} i Svetlana Vukovi}
Karikature: Predrag Koraksi} CORAX
Kreativni direktor: Nade`da Milenkovi}
Grafi~ko oblikovanje: Slavi{a Savi} Ideaman
Lektura: Sla|ana Miajlovi}
Lektura za hrvatski: Tatjana Tagirov
Kompjuterska obrada teksta: Ivan Miladinovi}, Selena Miladinovi}
Transkript: Gordana Martinovi}
[tampa: Fullmoon, 2008.
Tira`: 5000
ISBN 978-86-86391-09-4
Objavljivanje knjige 11 pomogao
[vedski helsin{ki komitet za ljudska prava.
Pove}ani tira` {tampan je zahvaljuju}i ljubaznosti slu{aoca iz Kalifornije
CIP - Katalogizacija u publikacijiNarodna biblioteka Srbije, Beograd
821.163.41-92
323(497.11)(047.53)316.7(497.11)(047.53)
PPEE[[^̂AANNIIKK [FFMM].. [Knj. 11] / [urednice Svetlana Luki} i Svetlana Vukovi} ; karikature Predrag Koraksi} Corax]. – Beograd : Pe{~anik, 2008 (Beograd : Fullmoon). - 446str. : ilustr. ; 22 cm
Tira` 5000
ISBN 978-86-86391-09-4
a) Srbija - Dru{tvene prilike b) Srbija - Politi~ke prilike
COBISS.SR-ID 147670028
SADR@AJ
30. 11. 2007 : LA`I I ODLA`IVesna Raki}-Vodineli}, profesorka prava,
Miodrag Zec, ekonomista,
Dejan \oki}, istori~ar,
Ivan ^olovi}, antropolog
07. 12. 2007 : ERONNade`da Milenkovi}, stru~njak za marketing,
Srbijanka Turajli}, profesorka,
Biljana Srbljanovi}, dramski pisac,
Marko Vidojkovi}, pisac,
Nata{a Kandi}, Fond za humanitarno pravo,
Hisni Beri{a, predsednik Udru`enja porodica ubijenih i nestalih u
Suvoj Reci
14. 12. 2007 : MALI RUSIVesna Peši}, narodna poslanica,
Marija Perkovi}, @ene u crnom,
Borka Pavi~evi}, Centar za kulturnu dekontaminaciju,
Biljana Kova~evi}-Vu~o, komitet pravnika,
Teofil Pan~i}, novinar,
Mirjana Mio~inovi}, profesorka,
Vladimir Gligorov, ekonomista
Sr|a Popovi}, advokat
21. 12. 2007 : GOVORE}E MESTONikola Samard`i}, istori~ar,
Bojan Baji}, publicista,
Svetlana Slap{ak, profesorka,
Mirjana Mio~inovi}, profesorka
11
17
28
35
44
49
57
63
70
71
80
86
88
86
87
89
90
96
109
117
125
134
25. 01. 2008 : GIVE ME FIVEMiljenko Dereta, Gra|anske inicijative,
Vesna Raki}-Vodineli}, profesorka prava,
Vesna Pe{i}, LDP,
Mi{a Brki}, novinar,
Petar Lukovi}, novinar
01. 02. 2008 : SAVR{ENA OLUJANata{a Kandi}, Fond za humanitarno pravo,
Marko Milanovi}, pravnik,
Jovan Bajford, socijalni psiholog,
Ivan ^olovi}, antropolog,
Svetlana Slap{ak, antropolog
08. 02. 2008 : OTMICA SRBIJE@arko Kora}, SDU,
Ivan Kuzminovi}, Helsin{ki odbor,
Teofil Pan~i}, novinar
15. 02. 2008 : LA`NA DR`AVAVesna Raki}-Vodineli}, profesorka,
Ljubi{a Raji}, profesor,
Dejan Ili}, Fabrika knjiga,
Desimir To{i}, Demokratska stranka
22. 02. 2008 : OSVETA KOSOVAMi{a Vasi}, novinar,
Tatjana Tagirov, novinarka,
Miroslav Prokopijevi}, ekonomista,
Olga Popovi}-Obradovi},
Desimir To{i},
Mirko \or|evi},
Slobodan G. Markovi},
Olivera Milosavljevi},
Sr|a Popovi},
147
152
155
161
169
198
204
212
218
222
231
240
248
260
267
273
280
290
295
297
303
304
305
305
307
307
Mirjana Mio~inovi}, gra|ani Kosova,
^edomir Jovanovi}, lider LDP-a
29. 02. 2008 : MEMENTOVojin Dimitrijevi}, Beogradski centar za ljudska prava,
Mirko \or|evi}, publicista,
Dimitrije Boarov, novinar,
László Végel, pisac
07. 03. 2008 : NEKOLIKO MILIONAPSIHIJATARA
Velimir ]urgus Kazimir , Dokumentacija Ebart,
Vladimir Beljanski, advokat,
Petar Lukovi}, novinar,
Sr|a Popovi} i Biljana Srbljanovi}, na promociji Pe{~anika u
Pan~evu,
Dnevnici Radija B92 u vreme ubistva Zorana \in|i}a
14. 03. 2008 : ZAPTBiljana Kova~evi}-Vu~o, Komitet pravnika,
Sonja Biserko, Helsin{ki odbor,
Rada Trajkovi}, Srpska poslani~ka grupa u Skup{tini Kosova,
Latinka Perovi}, istori~arka,
Aleksandar Molnar, profesor
21. 03. 2008 : PRIDR`I SRBIJULjubodrag Stojadinovi}, vojni komentator,
Aida ]orovi}, iz Urban Ina,
Ishak Slezovi}, iz Radija Sto plus,
Petar Lukovi}, novinar,
Teofil Pan~i}, novinar,
Dubravka Stojanovi}, istori~arka
Uredile:
Svetlana Luki} i Svetlana Vukovi}
308
310
322
326
332
338
350
356
359
366
372
386
392
393
394
400
418
423
424
427
431
433
LA@I I ODLA@I
Mo`da se politi~ar koji poziva na odmazdu ose}a ponosnim,
ali gra|ani koje vode takvi politi~ari uvek budu poni`eni … Ne
mo`e{ na}i majstora da ti popravi vodokotli}, a svi igraju na
berzi ... Sve {to mi u Srbiji danas govorimo - jedan ~ovek slu{a
i snima, taj ~ovek se zove D`ord` Soros...
Gosti:
Vesna Raki}-Vodineli}, profesorka prava,
Miodrag Zec, ekonomista,
Dejan \oki}, istori~ar,
Ivan ^olovi}, antropolog
Svetlana Luki}:
U banji Baden kraj Be~a odr`ana je i ta istorijska sednica o Kosovu. To
je valjda ona sednica koju nam je davno obe}ao Ko{tuni~in savetnik,
profesor Vladeta Jankovi}, ona na kojoj }e Ko{tunica zablistati i
pokazati svoje dr`avni~ko ume}e. Vladeta Jankovi} nas je tada obaves-
tio da je njegovom {efu dosadno da se bak}e stvarima kao {to je
svakodnevni `ivot gra|ana koji su ga izabrali ili gra|ana koji moraju
da ga podnose, jer je on, Ko{tunica, stvoren za mnogo ve}e uzlete.
Predsednik vlade je u be~koj banji pukao, nikoga nije uspeo da ubedi ni
u {ta, pa ih je za kaznu li{io svog dru{tva za ve~erom. Nije hteo da
podeli s njima ni sto, ni piletinu, ni brokoli, a ni primamljivi ~okoladni
mus.
Ko{tunica nije bio gladan, smi{ljao je osvetu za sve koji nam, uprkos
zemaljskoj i bo`anskoj pravdi, uzimaju Kosovo. On je ve} dva puta
naglasio da ne}e dozvoliti da to pro|e bez na{eg, to jest njegovog,
odgovora i da je na{a nacionalna du`nost da svima njima nanesemo
najve}u mogu}u {tetu. Taj ~ovek misli da se dostojanstvo ~uva tako {to
protivnicima u~ini{ neko zlodelo. On je jedan od onih koji mogu da pod-
nesu uvredu samo ako zami{ljaju, do u detalje, prizor osvete.
Sada{nja vlast nastavlja da nas vodi ludim i slepim putem. Taj proces
je, kada malo bolje pogledate, i bio neumitan. Dok smo se verali po
lotrama kosovskoga mita, nogama smo stalno izvaljivali pre~age ispod
nas i sada ne mo`emo nazad, a da ne do|e do neke katastrofe. Pitanje
je samo u kojem obliku }e nam ona do}i: da li }emo uskoro na Merdaru
imati kolonu od sto hiljada kosovskih Srba koje su ubedili da im nema
`ivota ako Kosovo dobije nezavisnost; da li }e vlast proizvesti nasilje
na severu Kosova, na jugu Srbije; da li }e Albanci proizvesti nasilje
ju`no od Ibra i na jugu Srbije; da li }e iz nemo}i i frustracije pobesneli
{ovinisti i klerofa{isti juriti po Srbiji domicilne ni{tarije i antisrbe - ili
}e se desiti sve to zajedno.
Neka jeza je u vazduhu i narednih nedelja je osnovni i jedini zadatak
nekako pre`iveti pojavljivanje svih monstruma po porud`bini koji }e
vitlati po Srbiji. Slede nam neki oblici okupljanja naroda. Po~injemo
danas, suptilno, skupom u centru Sava o zna~aju srpske duhovne
ba{tine na Kosovu i Metohiji u evropskoj ba{tini, koji }e otvoriti mini-
star vera Naumov i ministar za Kosovo Samard`i}. Pitanje je kakvo }e
biti slede}e okupljanje. Meni se ~ini da nam se sprema neka vrsta
10
30
.11.
07
. novog Gazimestana. Skupi}e se spontano nekoliko stotina hiljada ljudi
da svetu, a i nekima od nas, poka`u svoj gnev zbog nepravde koja nam
je na~injena. Da li }e se to zavr{iti nasiljem ili, {to bi Nikola Pa{i}
rekao, narodnim odisajem, znaju samo Ko{tunica, Jo~i}, Nikitovi} i
ostali dr`avnici.
Ni predsednik Tadi} ne zna {ta }e se desiti. Pribli`ava se ~as koji Tadi}
najvi{e mrzi, a to je ~as dono{enja odluke da li }e i dokle Ko{tunicu
pratiti u njegovom dr`avni~kom ludilu. Pitanje je koliko }e nas ko{tati
to da Tadi} Ko{tunici ka`e - Sada je bilo dosta, sada si preterao. Kolika
}e biti ta cena, izra`ena u evrima, a mo`da i u ljudskim `ivotima?
Ovo je Pe{~anik, a vi na po~etku emisije slu{ate Aleksandra iz
Aran|elovca. Takozvani Na{i su spre~ili promociju Pe{~anika u
Aran|elovcu, pa u ponedeljak idemo jo{ jednom, na isto mesto i u isto
vreme, sada u dru{tvu policije. Evo {ta se u me|uvremenu doga|alo u
Aran|elovcu.
Aleksandar:
U petak smo oti{li kod predsednika op{tine i predsednika skup{tine
op{tine i zatra`ili da nam obezbede salu za odr`avanje tribine
Pe{~anika, koja je prethodno otkazana. Uputili smo im i zvani~an
dopis i oni su nam odgovorili da }e nam iza}i u susret. Ponovo smo
potpisali ugovor, uplatili odre|eni iznos i tribina Pe{~anika, kako
stvari za sada stoje, }e biti odr`ana u ponedeljak u {est sati u velikoj
sali Doma kulture. Ponovo su se oglasili Na{i i ostale organizacije.
Sada im se pridru`ila Nova Srbija, koja sebi pripisuje da je uspela da
spre~i divljanje belosvetskih hoh{taplera. Ponovo se kao glavni razlog
navodi karikatura na blogu B92, koja naravno nema nikakve veze s
Pe{~anikom. Oni verovatno i ne znaju {ta zna~i sajt i blog. [to se ti~e
udru`enja Na{i, saznao sam da je njihov predsednik Ivanovi} izdao
knjigu u kojoj se bori protiv sekti. On za sebe ka`e da je daleko od
fa{iste i predstavlja se kao podmladak Putinove stranke. Oni su pono-
vo pozvali sve gra|ane da se okupe u ponedeljak. Nadam se da }e
mirno saslu{ati promociju devete knjige Pe{~anika i videti o ~emu se
tu radi, pa neka posle toga zaklju~uju da li su to antisrpska posla ili
nisu.
Mi smo skup ponovo uredno prijavili policiji i imam informaciju da ga
je prijavio i direktor Doma kulture. Bi}e sigurno dovoljno policajaca
Vesna Raki} -
Vodineli}
da spre~e bilo kakav eksces. Do}i }e dosta njih, i Nova Srbija je poz-
vala svoje simpatizere i ~lanove da do|u na taj skup. Oni }e ponovo
poku{ati da spre~e odr`avanje te tribine. Mislim da ne}e biti fizi~kih
obra~una. Jedino {to mo`e da se desi jeste da oni onemogu}e na{e go-
vornike da odr`e promociju, ali ne znam {ta }e time posti}i. Sami ka`u
da ho}e da do|u da ~uju o ~emu se tu radi i da postave pitanja o onome
{to ih zanima. Mislim da se dosta ljudi koji su nameravali da do|u
pro{li put upla{ilo. Dosta njih }e sigurno do}i, jer su ogor~eni na
pojavu kleronacionalizma u Srbiji.
Svetlana Luki}:
Dakle, Aran|elovac u {est sati u ponedeljak. Kao {to je i pro{li put bilo
predvi|eno, tamo }e govoriti Teofil Pan~i}, Petar Lukovi}, a prijavili
su se i Mirko \or|evi} i na{a slede}a sagovornica, profesorka prava
Vesna Raki}-Vodineli}.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Ja sam jedna od onih koja vrlo ~esto u va{im emisijama kuka i `ali se.
^ini mi se da se politi~ka atmosfera u Srbiji zgu{njava na prete}i
na~in. Pre neki dan sam pro~itala otvoreno pismo knji`evnika
Svetislava Basare predsedniku republike. Moju pa`nju je privuklo
nekoliko njegovih re~enica koje govore o tome da je manje-vi{e
op{tepoznato da neki delovi vlasti spremaju da uvedu vanredno sta-
nje ako se pregovori o Kosovu neuspe{no zavr{e, a sva je prilika da }e
se tako zavr{iti. Tako|e, da se prave spiskovi ljudi koji su nepodobni
s ta~ke gledi{ta sada{nje vlasti, dakle, ne vi{e moralno-politi~ki
nepodobni u komunisti~kom smislu, ve} recimo nedovoljno nacio-
nalno osve{}eni po vladaju}im merilima. Mislim da je to ozbiljna
re~enica ~oveka koji nije samo knji`evnik, nego je i politi~ki aktivan
~inilac i pretpostavljam da ne bi takvo ne{to napisao da nema
odre|ene informacije o tome.
Imate ove slike nasilja u poslednjih mesec ili dva. Naro~ito mislim na
doga|aje u Sand`aku, sukobljavanje razli~itih struja u me{ihatu, ~ak
i tu~e povodom ulaska u verski objekat. U doga|aje koji doprinose
zamra~ivanju srpske politi~ke scene treba na svaki na~in ubrojati i
zabranu promocije jedne od knjiga Pe{~anika, na na~in koji poziva
na nasilje prema vama i va{im istomi{ljenicima, pe{~anikovcima.
Mislim i na nacisti~ke demonstracije u Novom Sadu i na relativno
mlak odgovor gra|anstva u Srbiji na to. Pripadam onima koji sma-
12
30
.11.
07
. traju da kada se pojavi bilo kakav oblik fa{izma, na njega treba
reagovati. ^itav postupak pregovaranja povodom Kosova nam se
prikazuje kao sudbinski. Delovi vlasti nam prikazuju te doga|aje kao
ne{to posle ~ega }e nastupiti sudnji dan. Trezveni glasovi ljudi koji
imaju dovoljno hrabrosti da `ive na Kosovu, a da budu Srbi na
Kosovu i da se suprotstave politici vlasti u Beogradu se jedva ~uju i
nemaju nikakvog uticaja na realnu politiku. Dakle, cela scena je
zamra~ena, veoma gusta. Problem je u tome {to gra|anin ne dobija
prave informacije o tome {ta se de{ava. Ve}ina ljudi ose}a teskobu i
neizvesnost kad razmi{lja o neposrednoj budu}nosti, a malobrojni
poku{avaju da objasne u ~emu je zapravo problem.
Tako smo ovih dana mogli da ~ujemo i izjavu ministra spoljnih poslo-
va, koji je rekao da }e, ako bude jednostranog otcepljenja Kosova, biti
destabilizovan ~itav Balkan i otvorena `ari{ta u mnogim drugim
dr`avama i regionima sveta. Smatram da je on morao odre|enije da
se izjasni, jer ovako je to isto kao da ka`e - Hleb mi danas nije
dovoljno narastao, pa }e nastati nesta{ica hleba u Indiji. Taj iskaz
predvi|a neko zlo i nepogodu, a niko se nije potrudio da gra|anima
objasni kakva to vrsta nepogode mo`e da nas sustigne. Da li nam
preti oru`ani sukob, gde, kojih razmera, da li se pripremaju prete}e i
nasilne demonstracije u Beogradu i drugim gradovima, ko ih
priprema, da li se priprema ili re`ira eskalacija nasilja? Cela stvar
ostaje nemu{ta, nedore~ena i uop{te ne mo`ete da razumete o ~emu
se radi.
Kada posmatrate sednice parlamenta, do}i }ete do zaklju~ka da
poslanici prosto u`ivaju u me|usobnim ~arkama, da je tamo najve}i
baja onaj koji zna najvi{e dvorskih tra~eva koje je spreman da javno
prika`e. ^itaju se SMS poruke s telefona, gledali{te se zabavlja na
vrlo prizeman na~in. Donose se zakoni koji su svakako potrebni ovoj
zemlji, ali to se ~ini nekako uzgred. Ovo na{e dru{tvo i ova na{a
dr`ava izgledaju totalno {izofreno. I vi i ja imamo pravo da ka`emo -
Ma neka ide sve do |avola, uop{te ne}u time da se bavim, ~ita}u
knjige, sede}u u nekom svom }o{ku, ali oni koji su izabrani kao pred-
stavnici gra|anskog poverenja nemaju pravo da se tako pona{aju.
Kada se na mestima kao {to je ova va{a emisija i poneka novina
postavi odre|eno pitanje, ono ostaje na nivou retori~kog pitanja, na
koje ~ak ni oni koji su ga postavili ne o~ekuju nikakav odgovor.
Gospodin Basara je ~lan Demokratske stranke, a {ef dr`ave je
Vesna
Raki} -
Vodineli}
predsednik te stranke i ~ini mi se da Basara ima pravo da svom
predsedniku postavi pitanje i da ima pravo da uporno tra`i i dobije
odgovor. Ne verujem da je Basara to pismo pisao samo zato da bi nas
opet zadivio svojim dobrim stilom. U ovom trenutku ne treba da
kukamo i pla~emo. Da nam je dobro - nije, uostalom to je i va{ moto -
Ako vam je dobro, onda ni{ta. ^ini mi se da nema nikakvog sudbin-
skog, vaseljenskog ili drugog, ne znam ni ja koju re~ ti ljudi vole da
upotrebljavaju, razloga da nam se ne ka`e {ta oni planiraju ako bude
jednostranog otcepljenja Kosova. Da li }e biti mobilizacije, odnosno
~emu se ima pripisati izdavanje ratnih rasporeda, koji ovih dana
sti`u ljudima? ^ini mi se da imamo pravo da od ove vlasti o~ekujemo
ne{to vi{e nego {to smo o~ekivali od Milo{evi}eve. Ili smo, brate,
totalne budale ako mislimo da imamo to pravo.
Svetlana Luki}:
Vlada je donela odluku da svako ministarstvo napravi akcioni plan
za slu~aj otcepljenja Kosova. I sada svi mi treba da razmi{ljamo {ta
im to zna~i - akcioni plan. ^ovek to nekako stavlja u kontekst onoga
{to je rekao predsednik vlade Ko{tunica - Ako smo mi zemlja koja dr`i
do sebe, onda nekako moramo da u~inimo {tetu onima koji priznaju
nezavisnost Kosova. On je ve} drugi put inaugurisao neku vrstu sitne
osvete ukoliko se to dogodi.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Da, priprema u vidu akcionih planova nije jasna. Da li se o~ekuje
raseljavanje, odnosno be`anje Srba s Kosova, pa akcioni plan ima taj
smisao, ili se o~ekuje ote`ano snabdevanje, pa ima taj smisao, ili se,
pak, o~ekuje eskalacija fizi~kog nasilja i gde se to o~ekuje, pa onda to
opet ima neki tre}i smisao? U najmanju ruku nije inteligentno
izabrati odmazdu kao princip me|unarodnih odnosa tako lako ranji-
ve zemlje kao {to je na{a. Mo`da nekome to izgleda kao ponos,
uspravno dr`anje, ali meni to izgleda kao obi~na neodgovornost.
Mo`da se politi~ar koji poziva na odmazdu ose}a vrlo ponosnim, ali
gra|ani koje vode takvi politi~ari uvek budu poni`eni. To smo mogli
da nau~imo iz na{e nedavne istorije. Milo{evi} nam je vratio dosto-
janstvo na na~in koji je nepoznat u dvadeset prvom veku u Evropi.
Od tog silnog dostojanstva ne mo`emo da se oporavimo ve} sedam
godina.
14
30
.11.
07
. Svetlana Luki}:
Ovih dana je me|unarodna organizacija koja se bavi pravima dece i
odraslih ometenih u razvoju objavila izve{taj o stanju u tim
ustanovama kod nas. Ljudi iz vlade su reagovali negiranjem i
diskvalifikacijama.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Uverena sam da nadle`ni ministri nikada ne bi ni poku{ali da
utvr|uju ~injenice o stanju u tim institucijama da nije bilo jednog
ovako drasti~nog izve{taja. Nije nikakva sramota re}i - Jeste, mi
imamo problem zbog toga {to nemamo novca, nemamo dobru
dru{tvenu organizaciju zbog toga {to nismo dovoljno razvili svest o
posebnim ljudskim pravima osoba s posebnim potrebama. U izve{taju
je bilo elemenata senzacionalizma koji su se mogli izbe}i, ali su{tina
su ~injenice koje su tu utvr|ene. I te ~injenice oni nisu mogli da
ospore.
Svetlana Luki}:
Zanimljiva je reakcija predsednika vlade, koji je to nazvao mra~nom
propagandom i odmah povezao s onim ljudima u Srbiji koji tvrde da
kod nas ima fa{izma.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Niko nikad nije tvrdio da je Srbija fa{isti~ka zemlja, ali se mora
priznati da u Srbiji ima fa{isti~kih i nacisti~kih pojava i resantimana
razli~itih oblika. Da ti resantimani i pojave ne bi postali ve}i nego {to
jesu, u interesu je svakog normalnog gra|anina, a najvi{e u interesu
predsednika vlade, da se na njih reaguje. Njegov ugled ne bi bio
okrnjen da je do{ao u Novi Sad, na antifa{isti~ki miting. Nije morao
da ka`e ni jednu jedinu re~, nije morao da stane na ~elo kolone. A
povezivanje za{tite prava nemo}nih osoba s fa{izmom ne mogu da
shvatim. Opasno je {to neki na{i politi~ari nemaju potrebu da budu
umereni, nego neprekidno daju ekstremisti~ke izjave pripisuju}i
ekstremizam drugim politi~arima, koji pri tom uop{te nisu na vlasti.
Nenadu ^anku i ^edi Jovanovi}u se prebacuje antifa{isti~ki ekstre-
mizam, a sebi se opra{ta ekstremizam pani~arenja ili ekstremizam
ideologizacije.
Vesna
Raki} -
Vodineli}
Svetlana Luki}:
Kao da nismo u stanju da sami ne{to uradimo, da se organizujemo.
Kao da radimo samo pod pritiskom spolja.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Radije i spremnije reagujemo na pritisak spolja nego na pritisak
iznutra, ali moram da ka`em da pritiska iznutra i nema. Nevladine
organizacije koje se bave ljudskim pravima su vodile vrlo veliku
borbu za dono{enje op{teg zakona o zabrani diskriminacije. Ta borba
se vodila nekoliko godina i tek u poslednjih nekoliko meseci se prib-
li`avamo dono{enju tog zakona. Potpuno sam svesna da doneti
zakon ne zna~i mnogo, ali mislim da ga ipak treba doneti. Mo`da }e
na vlast do}i neko ko }e ga ozbiljno shvatiti. Dakle, te organizacije
nisu mogle da urade ~ak ni toliko. Zna~i, ima pritisaka iznutra, ali
oni dolaze od nevladinih organizacija, koje su u poslednjih nekoliko
godina stigmatizovane. Pod uticajem Putina zavladala je teorija o
neprijateljskom karakteru nevladinih organizacija. Ako danas
ka`ete da ste, ne daj bo`e, u nekoj nevladinoj organizaciji, to je kao
da za vreme Tita ka`ete da ste fa{ista ili nacista. One koji rade u
nevladinim organizacijama ljudi do`ivljavaju kao unutra{nje nepri-
jatelje. Osim toga, zna se da nevladine organizacije nemaju nikakvu
dru{tvenu mo}. S druge strane, imate takozvane analiti~are, Basara
je to nazvao analiti~arskim terorizmom, koji svoje teze dokazuju
argumentacijom koja li~i na stru~nu i mo`e da se zalepi za nekog
tinejd`era ili nedovoljno obave{tenog ~oveka. Ti takozvani ana-
liti~ari tvrde da su oni koji rade u nevladinim organizacijama narod-
ni neprijatelji. Ne verujem da oni organizaciju Na{i smatraju narod-
nim neprijateljem, a to je nevladina organizacija. Garda cara Lazara
je tako|e nevladina organizacija. Ne, nije stvar u nevladinim organi-
zacijama. Nevladine organizacije koje umesto nacionalnog zago-
varaju gra|anski princip, stvarnu primenu i za{titu ljudskih prava, e
to su organizacije koje smetaju vlasti i zato moraju biti progla{ene
narodnim neprijateljima i na taj na~in marginalizovane.
To {to se ti Na{i ugledaju na Putina je njihova stvar, ali to {to oni
prete nasiljem se zove krivi~no delo ugro`avanja sigurnosti. I zato
pozivam vr{ioca du`nosti javnog tu`ioca Slobodana Radovanovi}a
da pozove ni`e tu`ioce da tra`e krivi~nu odgovornost za to, jer je to
krivi~no delo.
16
30
.11.
07
.Svetlana Luki}:
Se}am se tog ose}anja kada stojim ispred Po`arevca i ne mogu da
u|em, jer je to zabranjeni grad.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Verujem da Aran|elovac ne}e biti Po`arevac. Nadam se da }e se ti
koji vam zabranjuju da se kre}ete po sopstvenoj zemlji setiti kolike
probleme sa slobodom kretanja imaju Srbi na Kosovu, dodu{e iz
nacionalnih, a ne iz ideolo{kih razloga, ali posledica je ista. Oni,
jadni, tamo ne mogu slobodno da se kre}u, njihova deca ne mogu da
idu u {kolu bez oru`ane pratnje. Zar ti Na{i treba nama da budu isto
{to su i albanski Na{i Srbima na Kosovu? Neka malo stave prst na
~elo i neka razmisle o tome. Nedavno sam slu{ala jednog ~elnika
Demokratske stranke Srbije kako osporava rezultate izbora na
Kosovu s obrazlo`enjem da su na tim izborima u~estvovali ljudi koji
su optu`eni za razna krivi~na dela pred Ha{kim tribunalom za ratne
zlo~ine i ~ula sam ga kako prebacuje UNMIK-u zato {to im je dozvo-
lio da u~estvuju na izborima. Pa pobogu, nosilac liste na izborima
2003. ili 2004. godine bio je Slobodan Milo{evi}, koji je tada kao
optu`eni bio u Hagu. Pa pobogu, nosilac liste Srpske radikalne
stranke je bio Vojislav [e{elj, koji je tako|e u Hagu. Stavljanje takvih
ljudi na izborne liste predstavlja zloupotrebu izbornog prava, odnos-
no vr{enje prava protivno cilju zbog kojega ga pravni poredak priz-
naje. Ako stavite na listu nekoga ko ne mo`e da vr{i ulogu premijera
ako pobedi, to zna~i da vi zloupotrebljavate pravo. O tome sam pisala
u to vreme i jako mi je `ao {to niko od kolega pravnika i advokata,
kojih ima mnogo u DSS-u, nije hteo da podr`i taj moj stav. A sada
dolaze na isto, ali u vezi s nekim drugim, nipo{to ne u vezi s nekim
na{im.
Svetlana Luki}:
Nisam znala da je zahvalna raja ministru Velimiru Ili}u ve} po~ela da
di`e spomenike i spomen-plo~e kraj puteva koje im je sagradio.
Me{tani jednog sela na planini Maljen su skupili novac i napravili
ministru Ili}u spomenik. Ministar Dinki} je u nevolji otkako je formi-
rana nova vlada, jer zaostaje za gazda Veljom koji u {aci dr`i asfalt,
a i \ilas mu je uzurpirao stotine miliona evra iz Nacionalnog investi-
cionog plana. Ali Dinki} ne bi bio Dinki} kada se ne bi dosetio novog
investicionog plana, koji se zove podela besplatnih akcija svim puno-
Miodrag
Zec
letnim gra|anima. Dakle, svakom punoletnom gra|aninu se sme{i
navodno hiljadu evra, a sada{nji i biv{i zaposleni u javnim pre-
duze}ima dobi}e, ka`e Dinki}, po ~etiri do pet hiljada evra. Uskoro
ima da se broje {u{ke po gradovima, selima i zaseocima Srbije.
I druge zemlje u tranziciji su preduzimale sli~ne akcije i one su u
nekima od tih zemalja dovodile do dobrih, a u nekima do katastro-
falnih posledica, kao {to se to desilo u bratskoj Rusiji. Ovo je jedan od
istorijskih trenutaka u tranziciji i trebalo bi da nedeljama slu{amo
ekonomiste da raspravljaju o tome kako podeliti akcije, ali Dinki} se
zaklju~ao sa sindikatima mastodonata kao {to su NIS, JAT, EPS i deli
akcije i procente kao da mu je to mama Mirosinka ostavila u nasle|e.
Re~ je o ogromnom novcu. Jedan od onih koji bi voleli da je ovo nor-
malna zemlja i koji bi, da je Dinki} normalan ministar, svakako bio
pozvan da u~estvuje u javnoj raspravi o podeli besplatnih akcija,
jeste profesor Miodrag Zec, na{ redovni sagovornik. On je tokom
2001. godine bio pozivan da u~estvuje u pravljenju nekih zakona, ali
sada njegovo mi{ljenje nikoga ne zanima. Tako on, kao i mi, gleda sa
strane {ta to rade ministar i sindikati velikih javnih preduze}a.
Miodrag Zec:
[ta mo`e da deli dr`ava koja je pojela samu sebe? Mo`e da deli jedino
tako {to }e ostaviti dugove onima koji }e tek do}i. Dugovi iz sedamde-
setih, osamdesetih, devedesetih se prolongiraju, a deli se aktivni
saldo, imovina. Dugovi ostaju budu}im generacijama. Takva je pri~a
o podeli akcija u Boru, koji je u totalnim gubicima. Ta ideja je sna`na
i organizovana. Sti~e{ utisak da ne{to mo`e{ da proda{ i da }e{ ne{to
dobiti, a u stvari nema{ {ta, jer ne mo`e{ da pokrije{ rupu koju pravi
taj sistem. Sistem je a`daja koja jede samu sebe, koja tro{i vi{e nego
{to proizvodi. Zna~i, privatizacija se privodi kraju i stiglo se do pita-
nja besplatne podele akcija. Za privatizaciju su ostala javna pre-
duze}a kao najmo}niji socijalni i politi~ki entitet kojega se svi boje.
Bojao ga se i Milo{evi}, boji ga se i Ko{tunica. I komunisti~ka vlast se
bojala organizovanog radni{tva u velikim sistemima. Zato se veliki
sistemi i razvaljuju u tranziciji. Onda Udba lak{e kontroli{e o ~emu
se tamo pri~a, ko {ta muva. Ako na jednom mestu ima{ pet hiljada
ljudi, ne mo`e{ ni{ta da uradi{. Oni sednu na put i gotovo je.
Da bi se te akcije podelile, moraju da se re{e dva pitanja, od kojih je
jedno stra{no te{ko, a drugo je delikatno. Stra{no te{ko je pitanje
18
30
.11.
07
. mehanizma privatizacije javnih preduze}a. Jedni ka`u - Ne privatizuj
ni{ta, to je na{ politi~ki plen. Drugi ka`u - Privatizuj sve i odmah, dok
smo mi na vlasti. I sada se dru{tvo lomi oko toga, vi{e politi~ki nego
koncepcijski, jer se vidi da niko o tome ne razmi{lja ozbiljno. Kako su
drugi to re{ili? - Preko indirektne distribucije. Neki su emitovali
vau~ere, pa su gra|ani tim vau~erima mogli da kupe akcije pre-
duze}a ili su se ve}inom udru`ivali u investicione fondove.
Preduze}a su preneta na investicione fondove, a investicioni fondovi
su podeljeni gra|anima u vidu akcija. Me|utim, Rusi su gra|anima
dozvolili mogu}nost da prodaju vau~ere za gotov novac i to je bila
osnova ruske tajkunizacije. Neko je tamo kupio milione vau~era za
fla{u votke i Rusi su dobili oligarhijsku privredu. Vrlo je te{ko da
gra|anin direktno, s malim sredstvima, participira direktno za akci-
je, a naro~ito ako su one besplatne. Za{to? Pa zato {to svi `ele odmah
da ih prodaju. Jedna je stvar kada vi kupite akciju, a druga kada je
dobijete. Onda vi time ne upravljate racionalno, {to je pokazala na{a
privatizacija.
Ljudi su haoti~no prodavali akcije koje su dobili d`abe, recimo akci-
je Apatinske pivare, Knjaza Milo{a. Onda su kre~ili ku}u, `enili
sinove, naru~ivali kilo mesa u kafani. Svojim u{ima sam slu{ao kako
govore - Ala }u se dobro najesti kada prodam akcije svog preduze}a.
Pa, on ne mo`e biti akcionar, on je ~ovek u problemu. Njegovo
pona{anje je potpuno druga~ije od pona{anja nekoga ko ka`e - Imam
{tednju, imam ku}u, imam i vikendicu i stan, imam i penziono osi-
guranje, pa }u jo{ kupiti i akcije. Potpuno je druga logika. U prvom
slu~aju uvek preti problem sloma sistema, a u drugom ne. Dobro je
{to je ministar Dinki} pokrenuo to pitanje, bilo je krajnje vreme. Ali
on se opredeljuje za model koji nigde nije primenjen i koji je kombi-
nacija dva pristupa. Gra|ani koji imaju pravo na akcije u desetak pre-
duze}a koja }e se privatizovati tenderom dobi}e kompenzaciju
gotovim novcem, a akcije zna~ajnih preduze}a poput Telekoma,
EPS-a i tako dalje, podeli}e se direktno po odre|enoj {emi odre|enoj
grupi gra|ana.
I dvesta miliona akcija podelite na pet miliona gra|ana. On ka`e da
ih ima ~etiri miliona, ali ja mislim da ih ima pet i po miliona. Kako
sam do{ao do toga? Ako bira~ki spisak ima {est i po miliona ljudi, pa
od toga odbije{ milion onih za koje znamo da su dobili akcije, dobije{
pet i po miliona, a ne ~etiri. Dobro, dvesta miliona podelite s pet mili-
Miodrag
Zec
ona i koliko to do|e? - ^etrdeset u globalu. Ako ima{ kompaniju koju
si privatizovao za sumu od sto hiljada eva, podeli to na ~etiri miliona,
dobi}e{ 0,04. Zna~i, dobije{ akciju koja vredi manje nego {to je
zakonski minimum, to je besmisleno. To je jedan od razloga za{to se
ne mo`e direktno deliti. E, po{to se akcije ne mogu deliti direktno,
hajde da im damo novac.
I kada dobijete akciju koja vredi samo 0,01 evro, vi oko nje imate
tro{kove. Ja sam na to upozoravao. Imate brokera, dilera, banku, cen-
tralni registar, Komisiju za hartije od vrednosti. Imate da platite pet
do {est hiljada dinara takse. Tako|e, ako u narednoj godini bude
prodato akcija za recimo dvesta miliona, to je jo{ dvesta miliona
deficita bud`eta. Zamisli pola milijarde samo po tom osnovu, pa plus
privatizacioni prihodi. Ima}emo inflaciju ve}u od petnaest odsto.
Zna~i, kada date novac na te par~i}e, {ta ljudi dobijaju? Sto pedeset
do dvesta evra. I {ta }e s tim da urade, nego u prvu kafanu, {ta drugo?
To su mali iznosi. Takve stvari se de{avaju kada dr`ava ka`e -
Prodala sam skup akcija za pet hiljada evra, pa hajde da to raspored-
im na ~etiri miliona ljudi. Pa vi{e ko{ta po{ta, nego akcija. To su
tehni~ki problemi. Kao kada je ono bilo, se}ate se, otplati{ stan, pa
ti je skuplja po{tanska uplatnica nego {to si dao za stan od sto
kvadrata.
Milo{evi} je 1997. godine doneo zakon da se podeli {ezdeset odsto
kapitala da bi dobio izbore u septembru, ali on to, ~ovek, nije mislio
da deli, to je bio samo mamac. Stvar je bila tako na{timana da je
inflacija bila velika, a inflacija uvek redukuje prava. On je pod
obra~unom prava koristio oficijelni kurs, a kod procena vrednosti je
koristio komercijalni kurs. Tako umesto {ezdeset odsto akcija pre-
duze}a ti ne podeli{ ni {est odsto. On je bio majstor da ka`e - Ima{, ali
nema{. Do{la je 2000. godina, nova vlast je odmah upala u televiziju,
u policiju i to jesu va`ne institucije. Ali ministarstvo za privatizaciju
niko nije hteo. Ono jedino nije imalo novo triparitetno rukovodstvo,
se}ate se, a ovde je ostao profesor Oskar Kova~. I on je dao nalog -
Propali smo, ljudi, dajte da se sada obogatimo. Transformisano je
{eststo preduze}a od oktobra 2000. do januara 2001. godine, i Knjaz
Milo{ i Bambi i Simpo i Jumko. Iz revolucije 2000. ogroman sloj ljudi
u dobrim preduze}ima je izvukao znatnu korist. To je legitimno,
nemam ni{ta protiv, samo ho}u da poka`em {ta se de{ava kada se
stvar ne domisli do kraja. Kod nas se stvari ne domi{ljaju, pa se uvek
20
30
.11.
07
. desi suprotno od o~ekivanoga. Nije ni ~udo, mi i kada kopamo tunel
umesto jednoga dobijemo dva, jer ne mo`emo da potrefimo pravac.
Dobro, na kraju dobijemo dvosmerni autoput, i to je boljitak od
nekompetentnosti. Ali s privatizacijom javnih preduze}a nije tako.
Imamo jedan blok sindikata javnih preduze}a koji su mo}ni, organi-
zovani, respektabilni i oni sad pregovaraju s Dinki}em, malo on
popu{ta, malo oni, na}i }e se oni negde. Verovatno im Dinki} ne}e
dati sve {to su smislili, tako da }emo umesto akcionarskih dru{tava
dobijati dru{tva s ograni~enom odgovorno{}u. Ali da li je Hemofarm
bio na berzi? Nije, povukao se. Je li bila Apatinska pivara? - Nije.
Umesto da su velika preduze}a na berzi, a mala van berze, mi imamo
obrnutu situaciju, da su mala na berzi. Kod nas postoji tranziciona
oligarhija koja propisuje procedure. Imamo sve potrebne komisije,
ali nijedna ne mo`e da deluje normalno. Imamo i Vrhovni sud, pa i
Komisiju za hartije od vrednosti i Narodnu banku. Dinki} je u tom
kontekstu pokrenuo i dobra i va`na pitanja, kao {to je pitanje javne
ponude akcija. Za{to doma}e stanovni{tvo ne mo`e da kupi akcije?
Imamo hiljadu banaka, ali mi ne mo`emo da kupimo nijednu akciju.
Neko drugi mo`e, a mi ne mo`emo. Ovo je tragi~na zemlja, jer u njoj
ne mo`ete da investirate i svi vas teraju u neki mali biznis.
Kada u jednom preduze}u imate pet miliona akcionara koji su te
akcije dobili d`abe, ima}emo masovnu politi~ku manipulaciju,
skupi}e se razni du{ebri`nici. Ako imate samo tri akcije, pa ne
mo`ete vi tri sata dnevno da se bavite time. Zato i postoje posrednici.
Dinki} je odabrao direktnu distribuciju i to za novac. To su radili
samo Rusi i radili su u muslimansko-hrvatskoj federaciji. Oni su emi-
tovali neke sertifikate koji su slu`ili za privatizaciju, a mogli su se
prodati za novac. I onda su ljudi nakupovali tih sertifikata za d`abe,
kao i Rusi vau~era. Sertifikat koji glasi na sto konvertibilnih maraka
u Bosni je prodavan za jednu marku. Isto se desilo i s ruskim
vau~erima. Dabogda to sve dobro uspelo i dabogda to ne izazvalo
posledice koje ja mislim da mo`e da izazove. Mi mobom pravimo
temelje, a ne znamo ho}e li gore biti tri, sedam ili devet spratova. Sve
radimo na ha-bu i na kraju, kada naguramo te spratove, sve se sru{i.
Zna~i, ima{ berzu, komisiju, a nema{ ni jednu jedinu normalnu akci-
ju na toj berzi. Nemamo emisiju novih akcija pri formiranju novih
preduze}a, {to je su{tinska funkcija berze. Do}i }e do sloma svega.
Miodrag
Zec
Nije normalno da u celoj dr`avi ne mo`e{ na}i majstora da ti popravi
vodokotli}, a svi igraju na berzi. Kako je nastala berza kod nas? Pa u
kafani s tim imenom, ljudi se dogovorili da tu trguju, kao {to su na
Petrovdan trista godina prodavati volove ispod hrasta. Pa su onda
rekli - Ovde }e biti klozet, u jednoj sobi }emo trgovati, a u drugoj piti.
To se razvijalo dugo, dvesta godina, a danas nam zakon proizvodi
delatnost tako {to moramo da pla}amo taksu. Tamo neko ~eka i
napla}uje odre|enu proviziju. Nije problem {to te provizije postoje,
{to ta zdanja postoje, ali ~ovek treba da ima slobodu da ka`e - Ho}u
ili ne}u da koristim te usluge. Razume{? Berbernica {i{a i uzima
pare, ali ti dobrovoljno ode{, kuc-kuc, ja bih da se o{i{am, a ovi te
{i{aju po sili zakona, prinudno. ^im pisne{, mora{ ne{to da plati{. E,
to je problem. Ljudi imaju otpor prema institucijama, jer kada ne{to
ho}e da re{e, ni{ta ne mogu da re{e po zakonu. Lak{e im je mimo
zakona.
Kada su Rusi smislili svoj model privatizacije, oni su po{li od pret-
postavke da je dr`avna svojina - svojina svih Rusa. Ravnopravnost je
bila klju~na re~. Denacionalizacija ili privatizacija mo`e imati hava-
rijske posledice, potpuno suprotne od `elje njihovog kreatora.
Domisliti taj proces je vrlo delikatan zadatak. Tragedija kod nas se
de{ava u neskladu potro{nje i proizvodnje, tu je zadu`ivanje, stare-
nje stanovni{tva, uru{avanje industrijskog sektora, uru{avanje
proizvodnog sektora, premalo poreskih obveznika. Mla|i }e pobe}i i
osta}e samo nosioci prava, penzioneri. Mi srljamo u ozbiljnu
dru{tvenu katastrofu. Dabogda ja ne bio u pravu, ali ko }e oti}i? Oti}i
}e industrijska klasa, zanatska klasa i {ta onda? Osta}e samo komisi-
je i razna regulatorna tela i penzioneri. Sla`i i odla`i. I ove godine
smo samo tro{ili, a ni{ta nismo proizveli, a i dogodine }emo, hvala
bogu, jer se pripremamo za izbore. U}i }emo u deficit od dvesta mil-
iona, pa }emo usput potro{iti jo{ tri-~etiri osiguranja i fabrike koje
}emo prodati. A {ta }emo raditi 2011, 2015. godine? Na{ problem se
pove}ava. Kada smo 2001. godine radili zakon o privatizaciji, sma-
trao sam da je minimum po{tenja u privatizaciji delimi~na kompen-
zacija. Na kraju su nam ostali samo dugovi. E sada }emo videti -
koliko dobije student od osamnaest godina, toliko Srbija veruje u
budu}nost.
Imamo doma}u birokratiju koja samoj sebi proizvodi delatnost, tu je
i svetska birokratija koja tako|e samu sebe zapo{ljava. Mi u stvari ne
22
30
.11.
07
. `elimo da se to ikada zavr{i, jer kada se zavr{i - postavlja se pitanje
{ta }emo da radimo. Posta}emo tehnolo{ki vi{ak, mora}emo i}i
odavde. Ne}emo, ne daj bo`e, kod Uga ^aveza, jer on ho}e da bije.
Ovde je najlep{e, plate velike, narod miran, hrana dobra, vazduh ~ist.
Imam utisak da se me|unarodni monitoring razvija kao posebna
vrsta profesije. On je kao onaj {to }uti u nekom dru{tvenom pre-
duze}u - Daj da se do moje penzije ni{ta ne promeni. Tako i ovaj ka`e
- Daj da se za moga mandata ni{ta ne menja, taman sam se uklopio.
Niko u stvari ne `eli da re{i problem i proizvodnja dr`avnog biznisa
stra{no raste. I {to je vi{e regulatornih tela, to je manje regulacije. Mi
smo dru{tvo koje je bazi~no politi~ko i u kojem mimo politike ne
postoji ni{ta; mi imamo simuliranje demokratije i odre|enih proce-
dura. Primera radi, imamo bud`etsku inspekciju, poresku inspekci-
ju, za sukob interesa, dr`avno revizorsko telo, ali niko kod nas nema
vlast - sem jednog ~oveka. Mo`e{ imati sedamsto nivoa odlu~ivanja,
zna se - {ta gazda ili koalicija gazda ka`e, tako }e biti. Ostali su
nemo}ni da bilo {ta urade.
Ovde vi{e ne postoji nikakva politika. Politika postoji zato da se
narod malo zabavlja i da se fingiraju razlike me|u liderima, koje u
stvari ne postoje. Pokojni otac mi je jednom rekao ne{to za {ta mis-
lim da i sada va`i - Za{to ja da verujem u ideologiju, politiku, religiju,
kada pop i hod`a za vreme Bajrama sede, piju rakiju, mezete slaninu,
a vernicima ka`u ne{to sasvim drugo? Tako i ovi na{i poslanici,
me|usobno trguju, dele sebi visoke plate i polo`aje. Mi nemamo ideo-
logiju, ali na{e elite ne shvataju da sve ima svoj kraj. Imamo enorm-
no sticanje bogatstva, a niko da se seti da napravi neku fondaciju.
Kako se to radilo u svetu? - Otimaju, otimaju, a na kraju - vra}aj to
narodu, daj onog Rembranta, pravi muzej da ga narod d`abe gleda.
Zna~i, neko je okrvavio ruke, iz neke jevrejske ku}e uzeo tog
Rembranta, ali na kraju je sve do{lo na svoje. Neke stvari moraju biti
op{te i javne, a na{a elita to jo{ nije shvatila. Zato mi i nemamo elitu
i niko ne zna {ta }e biti sutra. @rtvovali smo one koji }e se tek roditi,
oni }e biti prave `rtve. Stalno ostavlja{ u nasle|e nere{iva pitanja i
ceo model se izvodi iz toga. Sve je to antikomunisti~ki komunizam.
Zar je trebalo ceo Beograd poplo~ati ovim plo~ama koje se sada lju-
ljaju, a da ne napravi{e jednu stvar koja se zove obilaznica ili most? I
stalno isti ljudi tvrde - Samo {to nije. Prema tome, niti narod ho}e da
~uje pravu istinu, niti ovi `ele da mu je saop{te. Mi smo kao u polu-
Miodrag
Zec
snu, u nekoj eutanaziji u kojoj svi znamo da se me|usobno la`emo.
O~igledno je da na{a privatizacija nije usmerena ka industrijskom
razvoju. Mi vi{e i nemamo nikakav industrijski razvoj, sem {to
imamo Sartid, koji je globalni biznis. Uspe{ne industrijske privati-
zacije u metaloprera|iva~koj industriji, elektronskoj industriji vi{e
nema. Kao {to toga nema ni u Republici Srpskoj. Recimo kompanija
^ajavec je nekada proizvodila televizore, prislu{ne ure|aje, ni{anske
sprave za vojsku, pa za Idija Amina, pa su hiljade ljudi radile. [ta je
sada Rudi ^ajavec u Banjaluci? To je skladi{te robe za hipermarkete.
Ali zato u tom gradu ima sedam fakulteta za menad`ment. Na{
industrijski kompleks se raspao i nije ni ~udo {to imamo deficit
platnog bilansa. Mi nemamo {ta da izvezemo. Pri~a se o malom
biznisu, a on se i zove mali zato {to je mali i ne mo`e da funkcioni{e
bez velikog. Zna~i, ovde do|e jedan veliki sistem kao {to je Ikea, pa
onda ovi mali sklapaju za nju, ko levu nogu od stola, ko desnu.
Mislim da se daju ogromne pare, a da se ni{ta kapitalno nije re{ilo.
Bazi~no pitanje je imamo li mi vrednosni sistem, da li na{a elita ka`e
- Ljudi, mi idemo prema kraju tunela, pa }emo pre}i brdo Ararat, pa
}emo pre}i reku Jordan, pa }emo svratiti u Palestinu. Sve ponovo li~i
na kraj devetnaestog veka. Problem Srbije je vizija. Sve se svodi samo
na to da stvari dotraju do kraja moga mandata. Zna~i, politi~ki
proizvod je lo{, sve nezavisne institucije su u stvari zavisne i uvek se
neko proglasi ekspertom da bi se do~epao vlasti. Ako je to politika,
onda ne treba da se ~udimo {to je situacija takva kakva je. Ne vidim
ko bi to mogao da promeni, jer se sistem uru{ava. Najbolji studenti
gledaju kako da se maknu u inostranstvo, a ovi koji malo slabije u~e
se u~lanjuju u partiju, u sindikate, u pitaj boga {ta. Ovde se svako
progla{ava reformatorom i pla{i ljude Bolonjskom deklaracijom. Tu
pi{e i koliko treba da ima{ prostora po studentu, koliko zaposlenih
profesora ti je potrebno. Mi te uslove uop{te ne mo`emo da ispunimo.
Onda imamo privatne fakultete s po tri zaposlena profesora i tri hi-
ljade studenata, ali i oni ka`u da su za Bolonjsku deklaraciju.
Unajmljuju se sportske hale za dr`anje nastave, a u Bolonjskoj
deklaraciji lepo pi{e koliko nastavnik mo`e da ima studenata. Svako
mesto koje ima po{tu sada }e imati univerzitet ili istureno odeljenje.
A kad god se pomene pove}anje bud`eta za prosvetu, nema novca. Da
li ikada nedostaje za policiju, za vojsku, diplomatiju, za razne
kerefeke? Koja poruka se {alje ako najni`i slu`benik ima ve}u platu
24
30
.11.
07
. od profesora gimnazije? Ali onda ukida{ matematiku. Ako je moder-
na ekonomija u su{tini matematika i ako je njih pet-{est dobilo
nagradu iz ekonomije, dobili su je matemati~ari koji nikada nisu
studirali ekonomiju. U javnim pozivima za na{e studije ekonomije i
menad`menta nema matematike. Ali ima marketinga. ^ak i da do|e
investitor, pa ko }e da radi? Radni~ki lideri sada sede u parlamentu,
bolji majstori su otvorili svoje kompanije. Kada bismo imali investi-
cioni bum u realnom sektoru, u sektoru proizvodnje, mi bismo imali
ogroman problem s radnom snagom. Taj problem sada imaju Poljaci.
Ti dovede{ jednog iz Amerike da ti bude direktor, ali ne mo`e{
dovesti i njih petsto da ti rade.
Prvo smo imali veliku preraspodelu kroz monetarni sistem. Inflacija
nije izazvana slu~ajno, ona je smi{ljena da se izvr{i primarna pre-
raspodela novca kao najvrednije stvari i da se formira veliki infla-
torni dobitak, koji }e se smestiti u inostranstvo. I to je zavr{eno, to je
prvi ~in. Dolazi druga faza, faza realne privatizacije realnog sektora.
Stranci dolaze i po`eljno je da im se za pone{to ka`e - Ovo je na{e,
nemojte tu da se me{ate. Telekom, banke, to je na{e, i krupne indus-
trijske stvari i one koje mogu slu`iti za vojsku, to ne dirajte. Toga ili
ne}e biti ili }e biti pod na{om kontrolom. U doma}em sektoru je do{lo
do prelaska iz finansijske u preraspodelu realnih resursa. Ljudi su
nakupovali zemlju i nepokretnosti i sada je uspostavljena jedna baza
vlasni{tva nad neobnovljivim resursima. Knez Mihailova je neobnov-
ljiv resurs, ko je to kupio, taj je kupio; ko je kupio imanja, taj je kupio.
Ne}e tu biti velike preprodaje ili }e biti preprodaje za enormne pare,
i tu }e cene biti deset, petnaest puta ve}e. Na{ model privatizacije,
kada je re~ o kupovanju strate{kih resursa, poslovnog prostora,
zemlje omogu}io je najve}i kapitalni dobitak bez ikakvih investicija.
A svaki biznis zahteva rad, ulaganje i konkurenciju.
Ja sam 2001. godine govorio - Ljudi, kakve veze Putnik ima s privati-
zacijom biznisa? Preduze}e Putnik je napravljeno da bi Udba kontro-
lisala spoljnu trgovinu i turizam, da se vidi ko kuda ide, ko ide sa
zapada na istok, ko ide sa istoka na zapad. Srbija nije turisti~ka
zemlja, kakvi strani investitori, kakvi bakra~i? Ne, to se prodalo za
dva i po miliona i naravno da je sve propalo. Da je Putnik prodat kao
imovina, mogao je biti prodat za deset puta vi{e novca, kao {to su
uradile Robne ku}e Beograd. Vide}emo kako }e se zavr{iti privati-
zacija zemlje. Neko je kupio ogromnu koli~inu zemlje pod firmom
Miodrag
Zec
biznisa, ali on nema tih namera, on }e malo sa~ekati i preproda}e.
Pitanje je u kolikim par~i}ima }e se prodavati dr`avna zemlja. Ako }e
se prodavati odjednom hiljadu hektara, kupac je samo jedan, ako je
komad sto hektara, onda ima bar deset kupaca, a ako je komad deset
hektara, onda ima hiljadu kupaca. I privatizacija osiguranja i javnih
preduze}a je otvoreno, va`no pitanje i ne sme se raditi na brzinu.
Saglasan sam s nekim re{enjima vlade, da JAT treba prodati
strate{kom partneru. Mi ne mo`emo imati nacionalnog prevoznika,
to su bajke, mi nemamo nijedan unutra{nji aerodrom, sve se vozi
internacionalno. Nacionalne prevoznike imaju Turska, Rusija,
Amerika. Ali Aerodrom Beograd je primer odli~ne rente, to je parking
prostor. Pa skuplja je aerodromska taksa nego avionska karta.
Prema tome, ni{ta ne smeta, i to }emo privatizovati, ali na sasvim
drugi na~in. Proda}emo aerodrom doma}im gra|anima, to je kao
gara`a koju nikad ne prodaje{. Tu ti nije potreban nikakav strate{ki
partner. Svaki slu~aj treba domisliti.
Naftna industrija Srbije je sasvim druga~iji slu~aj od JAT-a. To je
doma}a tra`nja, doma}i kupci, doma}i biznis. [ta }e tu nama
ve}inski strate{ki partner? Nama je potreban strate{ki partner, ali
takav da dr`ava ka`e - Proda}emo strate{kom partneru dvadeset pet
odsto, ali onda }emo jedan deo prodati doma}em stanovni{tvu kroz
javnu ponudu akcija (IPO). A ovde i ko ima novac ne mo`e ni{ta da
kupi, ni akcije osiguranja, ni banaka. Mi smo tvrdili da imamo
najbolju reformu bankarskog sistema, ali {ta se desilo? Desilo se da
su kamate velike i da je dr`ava glavni kreditor. ^ekaj, ako je trans-
formacija bankarskog sistema toliko dobra, za{to se dr`ava me{a u
kreditnu funkciju? Svaki ministar ide i deli kredite. Ili ako je
bankarski sistem toliko dobar, ~emu tolike intervencije centralne
banke? I ako je dobra fiskalna politika, za{to je dr`ava potro{ila
trideset milijardi da suzbije kurs? U ministarstvu finansija ka`u -
Ako su plate ve}e, glasa}e za nas. Guverner ka`e - Ne, ne, ako plate
odu, probi}e i cene, onda ja nemam svoj rezultat, a moj rezultat mora-
ju biti niske cene, ja sam odgovoran za cene i ja }u potro{iti milijarde
dinara da bih cene oborio. Pa nema smisla to raditi. Mogu desetinom
primera da ilustrujem koliko su to velike {tete. A onda i stanovni{tvo
ka`e - Daj da i mi ne{to dobijemo, pa nema veze, nama ka{ikom,
njima kutla~om.
26
30
.11.
07
. Kako mo`e mala zemlja koja ima deficit bilansa od sedam milijardi
da ka`e da su njene makroekonomske performanse dobre? Novac je
izraz stanja u ekonomiji, a stanje u ekonomiji je lo{e, potro{nja je
ve}a od proizvodnje, deficit je na sve strane i svi se krpimo prodajom
imovine. Pona{amo se kao pijani milijarderi. Sada smo prodali
Telekom, pa }emo i}i da okre~imo nekoliko domova zdravlja i nikad
vi{e. Ja ne mogu da shvatim da se od toga nijedan most, nijedan
autoput ne napravi i da je prihod od privatizacije u stvari sav
potro{en na sanaciju socijalnih rashoda. I na kraju, {ta si uradio? -
Nisi uradio ni{ta, krug je zatvoren. Nisi dobio nikakvu protivte`u
fiksnoj imovini. Video sam mali tunel kod Ov~ar banje koji je
napravio Velja Ili}. Ja sam mislio da je on to tako probu{io da }u, kada
u|em kod ^a~ka, iza}i direktno kod Petrovca na moru - toliko se
pri~alo o tome. A ono - mala okuka. Stao sam, pa sam se krstio. O~eki-
vao sam da direktno iza|em na Skadarsko jezero, tolika se buka diza-
la oko toga. Problem }e biti nere{iv, jer para za kapitalnu infrastru-
kturu vi{e nema{. Iznajmimo upravu preduze}a. Ako Zvezda mo`e da
dovede trenera [panca, pa za{to ne bi mogao direktor velike osigu-
ravaju}e kompanije biti [panac? Za{to bi to morao biti ~lan ove ili
one partije? Samo se dr`i {iber i samo se meri. Ako neko ho}e da
promeni stvar, neka se ka`e - Za direktora EPS-a treba to, to, to, pa
ako ga mi nemamo, iznajmi}emo drugog. A {ta je danas potrebno? Ne
treba ti ni{ta sem ~lanske karte. [ta je potrebno za direktora
Telekoma? - ^lanska karta. E, hajde tako i da operi{emo, ko je u par-
tiji neka radi, pa }emo videti. Ali ne}e oni to, oni se le~e u inos-
transtvu, znaju oni da nema va|enja bubrega s ~lanskom kartom. Ali
lekar mo`e da radi za pedeset hiljada dinara, a da u Telekomu ili u
dr`avnoj administraciji neko ima platu pet hiljada evra. I skup je
politi~ki `ivot, skup je taj aparat, suvi{e je to veliki samar za nejaka
magare}a ple}a. Nije postignut balans. A kada }emo znati da je
postignut? Zna}emo kada neko ko ima dobar posao u Americi do|e
ovde, kada neko ko je zaista in`enjer u San Dijegu do|e da radi u
Elektronskoj industriji u Ni{u.
Tranziciona elita je do{la da vlada, nije do{la da radi. Svi koji su do{li
spolja ovde - samo vladaju. Ne vidim da oni zapo~inju neki realni biz-
nis. Znate li vi nekoga ko je iz Njujorka, iz Belgije, a da je in`enjer,
do{ao ovde s nekim biznisom? Ja ne znam. Jesu li kod nas najve}e
trgova~ke mar`e u Evropi? - Jesu. Jesu li najve}e kamate? - Jesu. Pa o
~emu se onda pri~a?
Miodrag
Zec
Svetlana Luki}:
Kako bismo i vi i ja mogli da objasnimo ovo spontano zaobila`enje
Mi{kovi}a tokom celog ovog razgovora?
Miodrag Zec:
Privredna istorija dinastije Mi{kovi} se poklapa s istorijom tranzici-
je. On, ~ovek, jeste po~eo iz finansijskog sektora, pa je posle u{ao u
realni sektor, koji se zove poslovni prostor, zemlja i trgovina. On se
kre}e na tranzicionom talasu, on je na vrhu tog talasa. On prodaje
kada mora da proda, kada dolaze krupniji od njega - tako je prodao
svoju banku, jer je znao da je to globalni biznis. Ali sada ~ovek ima
nekretnine, ima zemlju i ima mre`u i sada niko bez njega ne mo`e da
trguje. U konkurentskim situacijama postoji rizik da sve izgubi{, ali
u situaciji kada kontroli{e{ neobnovljive resurse, ti ni{ta ne mo`e{
da izgubi{. To je Mi{kovi} i oni su mu to dali.
Svetlana Luki}:
Sutra je 1. decembar i osamdeset devet godina od stvaranja prve
Jugoslavije, zajedni~ke dr`ave ju`nih Slovena. Nismo bili dorasli tako
velikoj ideji i razbili smo je u prah i pepeo. Evo {ta je u januaru 1990.
godine u tekstu Pledoaje za petu Jugoslaviju napisao Zoran \in|i}:
U Jugoslaviju kao zajedni~ku dr`avu ulaze narodi ~iji se nacionalni
programi nalaze u razli~itim fazama formulisanja i realizacije. Ne
samo {to je Jugoslavija zakasnela dr`ava zakasnelih nacija, nego uz
to zakasnelost nacija nije simultana. Bilo bi jednostavnije da je
nacionalna dr`ava voz koji je oti{ao i time ujedinio sve putnike koji
su ostali na peronu, nezavisno od toga da li su zakasnili pet minuta
ili pet sati. Oni bi se tada mogli dogovoriti da stani~nu zgradu
pretvore u svoj trajni sme{taj. Me|utim, pravi haos nastaje ako neki
od putnika potajno veruju da }e njihov voz ipak sti}i i da je sme{taj
privremen. Po~inje me|usobno sumnji~enje, evidentiranje prtljaga,
stvaranje koalicija iz straha ili `elje da se stekne preimu}stvo.
U nastavku Pe{~anika slu{ate istori~ara Dejana \oki}a. Dejan \oki}
je doktorirao u Engleskoj, a sada radi kao predava~ na Londonskom
univerzitetu. On je autor knjige Nedosti`ni kompromis - o istoriji
me|uratne Jugoslavije.
28
30
.11.
07
. Dejan \oki}:
U knjizi se bavim poku{ajima da se postigne kompromis izme|u Srba
i Hrvata u me|uratnom periodu. Zna~i, bavim se time kako Jugosla-
vija treba da izgleda, a da zadovolji ve}inu Srba i ve}inu Hrvata.
Pomislio sam - za{to ne bih iz potpuno druga~ijeg ugla pri{ao toj
istoriji me|uratne Jugoslavije, da je pogledam kao seriju poku{aja da
se postigne sporazum izme|u Srba i Hrvata? Iz perspektive potpunog
raspada i ratova devedesetih godina ~ini se da je sve to od samog
po~etka bilo osu|eno na propast. Jedan od najboljih poznavalaca
jugoslovenske istorije, profesor Ivo Banac s Jejla, u svojoj knjizi
Nacionalno pitanje Jugoslavije ka`e ba{ to, da je ve} od 1921. godine
sve bilo gotovo. Meni se ~inilo da to nije ba{ sasvim ta~no. Istori~ari
uvek ka`u - Svi Hrvati su bili okupljeni oko Hrvatske selja~ke
stranke. Hrvati imaju i druga~ije poglede. Na primer, imate ljude
poput Ante Trumbi}a, jednog od kreatora te Jugoslavije. Imali ste i
hrvatske liberale, koji su bili Jugosloveni, ali su bili za federalizam.
Oni su na kraju smatrali da Jugosloveni mogu da budu jedna nacija,
ali da ure|enje te dr`ave ne mora da bude centralisti~ko. Ve}ina Srba
je smatrala da to treba da bude centralisti~ka dr`ava, ali ne svi Srbi.
Stojan Proti}, koji je bio drugi ~ovek Radikalne stranke, najsrpskije
od svih stranaka, od po~etka se zala`e za neku vrstu autonomije po
britanskom modelu lokalnih autonomija. Nije se mnogo razlikovao
od Trumbi}a u tom pogledu.
Kasnije, a posebno tridesetih godina, ve}ina srpskih stranaka u
opoziciji bila je za neku vrstu federacije, tako da imate Ljubu
Davidovi}a, vo|u Demokratske stranke, koji ve} u januaru 1933. u
Pismu politi~kim prijateljima ka`e da treba da se stvore ~etiri
jedinice, dakle, Slovenija, Hrvatska i Srbija. Tu ~etvrtu on ne pomi-
nje po imenu, ali to je Bosna, u kojoj jo{ nije potpuno jasno {ta su oni,
da li su Srbi, Hrvati ili Jugosloveni. Davidovi} smatra da bi Bosna bila
dobra barijera izme|u srpskog i hrvatskog nacionalizma. Iznenadio
sam se kada sam prona{ao takve stvari. Savetima mi je mnogo pomo-
gao va{ stalni sagovornik Desimir To{i}, koji bolje poznaje me|u-
ratni period od svih na{ih istori~ara. Od mene sigurno.
Desimir To{i}:
[ta se dogodilo prvoj Jugoslaviji? To je bila {umadijsko-beogradska
Jugoslavija, svaki je ministar morao biti iz Kragujevca ili iz
Beograda. Tu nije bilo ni isto~ne Srbije, ni Crnogoraca, ni Srba iz
Desimir
To{i}
Bosne i, naravno, nije bilo ni Hrvata. Jedan istori~ar to lepo ka`e -
Jugoslavija je bila dr`ava srpskog naroda u kojoj su `iveli i Hrvati i
Slovenci. Nema boljeg obja{njenja na{e hegemonije. Za{to Srbija pati
i stalno ose}a neku misiju da ujedini? Moji prijatelji u drugoj Srbiji
sve svode na imperijalizam i hegemoniju. Srbija ima ose}anje misije,
jer ima naroda koji imaju misiju i ima naroda koji je nemaju, iako su
uspe{ni. Mislim da Britanci nemaju nikakvo ose}anje misije.
Britanci su potpuno nezainteresovani za to da usre}e na{u planetu.
Francuzi imaju misiju, Francuska revolucija je misija uvo|enja
demokratije u svet. Pa onda Rusija ima misiju, pravoslavnu, a onda i
komunisti~ku. Dakle, to se ne mo`e ad hok shvatiti kao negativno.
Pitanje je samo {ta vi radite, a mi smo radili sve pogre{no od 1918.
godine, tako da je na{a misija propala i meni je `ao zbog toga. Ja ovde
izjavljujem sau~e{}e svima koji su u~estvovali u toj misiji. I samom
sebi. Mi Srbijanci imamo jedan te`ak problem koji se sada vidi, a to
je na{a nesposobnost za pluralizam.
Jugoslavija je bila ispit za Srbijance. Oni su bili neosetljivi ne samo
na Hrvate, katolike, da ka`em da bude jasnije, onako selja~ki, jer
kada ka`ete da je katolik, znate da je |ubre. Mi, znate, ne mo`emo da
se u`ivimo u razli~itost, i to je odre|ivalo na{e odnose prema
Hrvatima i katolicima, kao {to sam rekao, ali i prema Srbima iz
drugih oblasti. ^ovek iz Makedonije, ne znam da li je bio Makedonac
ili Srbin, postao je prvi ministar iz Makedonije 1940. godine. Iz
Bosne su za dvadeset tri godine bila dvojica, a za jedinu vladu u kojoj
su bili i Hrvati, Aleksandar je odbio da potpi{e ukaz. Tako da mi ni o
kome nismo vodili ra~una i ta Jugoslavija nije bila srbijanska ili srp-
ska, nego je bila beogradsko-{umadijska.
Da vam ka`em jedan drugi argumenat koji je u`asavaju}i, ne}ete
verovati. 1938. godine, kada u Vojvodini ima sigurno hiljadu doktora
prava koji su doktorirali u Pe{ti ili Be~u, na{a vlada je za dekana
pravnog fakulteta u Subotici postavila sudskog potpukovnika.
Pazite, mi to nismo radili zlonamerno, nego smo mi potpuno li{eni
svesti {ta je to dr`ava i {ta je to mnogonacionalna zajednica. Tako da
mi pla}amo taj greh. I proces raspada tog istorijskog spomenika kao
{to je bila Jugoslavija za mene je bolan i ja mislim da smo jo{ od 1918.
glavni krivci za to - mi.
30
30
.11.
07
. Dejan \oki}:
Jugoslavija je postala diktatura, ali sve dr`ave u isto~noj, centralnoj
Evropi, osim ^ehoslova~ke, su postale diktature. I ne samo u isto~noj
i centralnoj Evropi, {ta je s Italijom, nacisti~kom Nema~kom?
Prethodnih godina zahvaljuju}i radovima Marije Todorove i Vesne
Goldsvorti postali smo kriti~ni prema stereotipima o Balkanu, ali
meni se ~ini da stereotipi o Jugoslaviji i danas opstaju. Ne izdvaja se
ona previ{e od ostatka Evrope u tom periodu. Poku{avam da objas-
nim za{to se desilo to {to se desilo u Drugom svetskom ratu i kasni-
je. Tito nije bio na{ prvi diktator, diktatura nije uvedena 1945, nego
je uvedena 1929. Imate jednu od najboljih studija Vojislava
Ko{tunice i Koste ^avo{kog o odumiranju partija posle Drugog svet-
skog rata. Me|utim, u me|uratnom periodu, 1929. godine su zabra-
njene stranke i Slobodan Jovanovi} je u jednom tekstu napisao da on
smatra da kralj Aleksandar nije ukinuo stranke, nego je samo oglasio
njihovu smrt, koja je nastupila jo{ sredinom dvadesetih. Zna~i,
mo`ete da pravite neka pore|enja. Socijalisti~ka Jugoslavija nije
potpuno druga~ija od Aleksandrove. Posle smrti, zovu ga neumrli
kralj, mu~enik, ujedinitelj. Naravno, posle 1980. godine imate - I
posle Tita - Tito.
Da budem potpuno iskren, i mnogi socijalisti~ki istori~ari su se
ogra|ivali od me|uratne Jugoslavije, ona je njima bila the other,
ne{to drugo. Ali ako pogledate stvari u malo {irem kontekstu, posto-
ji kontinuitet. Dakle, sukob, ali i saradnja se ne odvijaju isklju~ivo po
nacionalnoj liniji. Postoji sukob me|u srpskim politi~kim stranka-
ma, postoje frakcije, iako je u to vreme bilo sasvim normalno da
imate frakcije. ^ak i Hrvatska selja~ka stranka, koja je vi{e narodni
pokret nego stranka, ima sukobe unutar stranke. Dakle, nemogu}e je
gledati na Srbe i Hrvate kao na jedan kolektiv koji isto misli. U knjizi
idem i malo dalje, pa tvrdim da je to pre svega bio politi~ki, ideolo{ki
sukob, a ne nacionalni, iako je i nacionalizam ideologija i nacionalni
sukob jeste ideolo{ki sukob. Nacionalizam je samo ideologija koja
nastoji da sve pripadnike neke umi{ljene zajednice skupi pod jedan
krov ili pod jednu {ljivu.
U vreme stvaranja Jugoslavije ne postoji dilema o nekoliko pitanja.
Ne postoji dilema da Srbi i Hrvati treba da istupe kao jedan narod.
Pazite, to je vreme kada dr`ave-nacije pobe|uju multinacionalne
imperije koje propadaju u Prvom svetskom ratu i one smatraju da je
Dejan
\oki}
mo`da oportun trenutak da malo potenciraju svoje sli~nosti. Oni
ka`u - Mi svi govorimo istim jezikom. U me|uratnom periodu jezik se
zvani~no zove srpsko-hrvatsko-slovena~ki. Interesantno je da ne
postoji veliko protivljenje ideji da ta dr`ava bude monarhija i da bude
pod dinastijom Kara|or|evi}a. Imate u to vreme Ivana Me{trovi}a
koji je postao dvorski umetnik kod Kara|or|evi}a jo{ pre Prvog svet-
skog rata. U to vreme monarhija nije bila generalno odba~ena kao {to
je danas. A {ta je alternativa? Neko republikanstvo poput sovjetskog,
koje je bilo veliki bauk za sve njih. Postoji sukob zbog toga kako }e
dr`ava da bude ure|ena, da li }e da bude potpuno centralizovana, {to
je na neki na~in srpska tradicija. Dakle, Srbija u devetnaestom veku
postaje vrlo autonomna, pa onda nezavisna dr`ava i stalno pripaja
neke nove krajeve. Ti krajevi, kako se obi~no kod nas ka`e, bili su
etni~ki srpski, ali oni to i jesu i nisu bili. Bilo je mnogo muslimana i
Turaka i Albanaca, koji su bili potpuno proterani odatle. Dobro, u to
vreme je to bilo prihvatljivije, ali tu jeste bio vr{eno ono {to bismo
danas sigurno nazvali genocidom. Ipak, ne postoji dr`ava koja nije
nastala na nasilju.
Poslednjih godina se govori o tome da su Jugoslaviju stvorile velike
sile. To ~ujem ne samo ovde, nego i u Britaniji. Neki moji studenti
tako misle. A to nije ta~no, velike sile ili strane dr`ave su priznale
Jugoslaviju tek mesecima nakon njenog stvaranja. Nju su 1. decem-
bra 1918. stvorili sami ju`ni Sloveni, a prva velika dr`ava koja ju je
priznala su bile Sjedinjene Ameri~ke Dr`ave, u februaru 1919. godine.
Dakle, Jugosloveni su je sami stvorili, ali se onda pojavila nesaglas-
nost o tome kako ta dr`ava treba da izgleda. Ve}ina Srba je za neku
vrstu centralizovane dr`ave, ali opet nisu svi. Onda imate slu~aj iz
avgusta 1938. godine, kada vo|a hrvatske opozicije Vlatko Ma~ek
dolazi u Beograd, gde ga, po tvrdnjama srpske opozicije, do~ekuje
vi{e od sto hiljada ljudi. Policijski izve{taji ka`u - nekoliko desetina
hiljada, a ja bih rekao da je istina negde izme|u. ^ak i nekoliko
desetina hiljada u vreme kada je Beograd imao dvesta hiljada
stanovnika je mnogo. Ljudi su do{li iz Beograda i svih delova Srbije
da pozdrave vo|u Hrvata u avgustu 1938, samo nekoliko godina pre
nego {to su Srbi i Hrvati po~eli me|usobno da se ubijaju u Drugom
svetskom ratu. To ipak pokazuje da je narod zaista bio za neku vrstu
sporazuma, za neku vrstu kompromisa.
32
30
.11.
07
. Kada je u pitanju spoljna politika, to je zanimljivo, nije bilo mnogo
nesaglasnosti. Postoji stereotip me|u Srbima da su Hrvati uvek
pronema~ki nastrojeni, {to uop{te nije ta~no. U me|uratnom periodu
u jednom trenutku Radi} je najvi{e proruski nastrojen u smislu
panslovenstva, vi{e od svih vode}ih srpskih politi~ara. Onda
tridesetih godina imate Ma~eka, koji je Radi}ev naslednik, i hrvatsku
elitu koja je zaista na probritanskim, profrancuskim pozicijama.
Tako da mo`ete re}i da jedan od vode}ih srpskih politi~ara, Milan
Stojadinovi}, ima vi{e simpatija prema silama Osovine, dakle prema
Rimu i Berlinu, a vode}i hrvatski politi~ar, Vlatko Ma~ek, vi{e je
okrenut zapadnim saveznicima, pre svega Velikoj Britaniji.
Situacija se potpuno menja 25. marta 1941. godine. Posle toga vi{e
ni{ta nije isto. Posle manje od dva dana izvr{en je vojni pu~, smenje-
na je vlada, knez Pavle je smenjen s mesta prvog namesnika, kralj
Petar je progla{en punoletnim {est meseci pre svog osamnaestog
ro|endana i u ~asu kada Nema~ka i Italija i njihove saveznice iznu-
tra i spolja napadaju Jugoslaviju 6. aprila, sve je druga~ije. Vlatko
Ma~ek, koji u tom trenutku u`iva poverenje devedeset odsto Hrvata,
a Desimir To{i} tvrdi i ve}e, odbije da vodi takvu dr`avu. Njegovi
najbli`i saradnici odlaze s jugoslovenskom vladom i on ve}i deo rata
provodi u nekoj vrsti ku}nog pritvora. To je malo poznato i u
Hrvatskoj, a kamoli ovde, jedno vreme on je bio i u Jasenovcu, dodu{e
kao politi~ki zatvorenik. Kada su videli da Ma~ek i Hrvatska selja~ka
stranka nisu zainteresovani, Nemcima i Italijanima su alternativa
postale usta{e. Pazite, usta{a do 1941. nema vi{e od nekoliko stotina.
Nakon osnivanja banovine Hrvatske u avgustu 1939, usta{e se
vra}aju, ve}ina iz Italije i Ma|arske. Onda imate slu~aj Stepinca, koji
je podr`ao osnivanje Nezavisne dr`ave Hrvatske, ali se vrlo brzo
povukao i po~eo da kritikuje politiku NDH.
Nisu samo Srbi verovali da je Bosna istorijska srpska teritorija, nego
i Hrvati, uklju~uju}i Hrvatsku selja~ku stranku, veruju u tom perio-
du da je Bosna povijesna hrvatska teritorija i da su Bo{njaci musli-
mani nekada bili Hrvati. Tako NDH uklju~uje ~itavu Bosnu i delove
sada{nje Vojvodine do Zemuna i mnogi Hrvati ka`u - Dobro, kona~no
smo do`iveli na{u dr`avu.
Najve}a kriza re`ima Beograda tridesetih godina se desila u leto
1937, za vreme krize zbog konkordata. Konkordat je ina~e ugovor
koji sekularna dr`ava potpisuje s Vatikanom, sa Svetom stolicom.
Kada je kona~no izglasan taj konkordat, izbijaju velike demon-
stracije koje predvodi Srpska pravoslavna crkva. Tada se ~uju govori
koji zvu~e kao govori nekog pravoslavnog sve{tenika iz Bosne 1994.
godine, koji su neverovatno nacionalisti~ki. Srpska pravoslavna
crkva, Rimokatoli~ka crkva i Islamska verska zajednica su formalno
imale podjednak status, ali Srpska pravoslavna crkva je ipak u`ivala
mnoge privilegije. Kada su pomislili da }e neke od tih privilegija nes-
tati ili }e mo`da Rimokatoli~ka crkva biti u boljoj poziciji, oni su se
stra{no uzbunili. Izbile su ogromne demonstracije, takozvana
Krvava litija. Da stvari budu gore, iste no}i kada skup{tina izglasava
konkordat umire patrijarh Varnava. Po~ele su da kru`e glasine da je
patrijarh otrovan. Nastaje sukob izme|u srpskog nacionalizma koji
predvodi Srpska pravoslavna crkva i jugoslovenske dr`ave, {to opet
pokazuje da stvari nisu bile jednostavne i da me|uratna Jugoslavija
nije po svemu bila velika Srbija, sem po imenu.
Ja sam pre nekoliko godina uredio zbornik radova na engleskom, koji
se zove - Jugoslovenstvo. Glavni cilj je bio da se poka`e da je bilo vi{e
tih jugoslovenstava. Jedno su zastupali intelektualci iz Zagreba oku-
pljeni oko odli~nog ~asopisa Nova Evropa, koji je ure|ivao Milan
]ur~in. ^esto se me{aju pojmovi centralizam i unitarizam.
Pojednostavljeno re~eno, centralizam je politi~ki sistem u kojem se
vlada iz jednog centra, a unitarizam u ovom kontekstu je verovanje u
postojanje jednog unitarnog, jugoslovenskog identiteta. E sad, neki
od tih intelektualaca i pisaca okupljenih oko ~asopisa Nova Evropa
su ukazivali da Jugoslavija mo`e da bude decentralizovana dr`ava u
kojoj `ivi jedan narod. Oni su davali primer Nema~ke. A u Beogradu
je tada izlazio list Napred, koji se tako|e zalagao za federaciju. Tu se
okupljala grupa profesora, jedan od njih je Mihailo Ili}, koga je 1941.
streljao Gestapo. Ova grupa profesora je bila pod uticajem ameri~kog
federalnog sistema. Oni su stupili u veliki konflikt s listom Srpski
glas, koji je izdavao Srpski kulturni klub. Oba lista su se pojavila
kasnih tridesetih godina i posebno su po~eli da debatuju nakon osni-
vanja banovine Hrvatske u avgustu 1939. Tada se postavlja pitanje -
A {ta }emo sa Srbijom? Dakle, opet imate srpsko-srpsku debatu.
Nema nijedne vode}e li~nosti iz toga vremena koja je antijugosloven,
ni me|u Srbima, ni me|u Hrvatima, ni me|u Slovencima, tako da
ponekad svojim studentima postavim hipoteti~ko pitanje - [ta bi bilo
Dejan
\oki}
34
30
.11.
07
. da je glavni grad bio u Sarajevu? Nije slu~ajno da je Demokratska
stranka Ljube Davidovi}a, koja se u po~etku zvala Jugoslovenska
demokratska stranka, osnovana ba{ u Sarajevu. Oni su poku{ali da
budu prva panjugoslovenska stranka. Nisu u tome uspeli. To je po{lo
za rukom jedino Komunisti~koj partiji, koja nestaje sa scene posle
Obznane 1921. Komunisti~ka partija ostaje jedina stvarno
jugoslovenska stranka, iako je bezna~ajna sve do 1939, mo`da i do
1941, a neki bi rekli i do 1944. godine.
Kada sam po~eo da radim doktorsku tezu o ovome, jedan kolega iz
Beograda mi je rekao - Kona~no }emo imati na{u verziju pri~e o
me|uratnoj Jugoslaviji. Ja sam se malo zbunio i pitao - Kako to misli-
te - na{u? Ja nisam studirao ovde, ve} u Engleskoj i ako bih ba{ morao
da budem ne~iji istori~ar, onda sam britanski istori~ar, ali sigurno
nisam srpski. Mislim da je problem to {to su istori~ari ovde vi|eni
kao predstavnici nacije, pa ~ak i ako, na primer, Srpska pravoslavna
crkva ne{to nije dobro uradila, mo`da nije trenutak da se to sada
ka`e. To mi smeta kod nekih mojih kolega. Govorili smo dosta o
me|uratnom periodu, kada deluje neko ko se zove Dimitrije Ljoti}, ko
na izborima u maju 1935. i u decembru 1938. ne uspeva da osvoji
nijedno poslani~ko mesto, iako on tada nastupa s jugoslovenske
pozicije i izvestan broj Hrvata i Slovenaca ga podr`ava i glasa za
njega. On ne uspeva da osvoji nijedno mesto u skup{tini. Bojim se da
bi danas Dimitrije Ljoti} sigurno bio u srpskom parlamentu.
Kao {to su nekada nove komunisti~ke vlasti u jednu torbu trpale i
Dra`u Mihailovi}a i Slobodana Jovanovi}a i Nedi}a i Ljoti}a, a me|u
njima ipak postoje razlike, tako i razni dana{nji rehabilitatori i
revizionisti idu u drugu krajnost. ^ini mi se da su za to, na`alost,
zaslu`ne i neke od mojih kolega, ali ima tu i mnogo kvaziistori~ara,
publicista, feljtonista. Naravno, pitanje je za{to mediji daju prostor
takvim ljudima. Verovatno i u Engleskoj postoje ludaci koji tvrde da
su Englezi narod najstariji, ali nikada ne}ete u nekoj knji`ari, u
Blumsberiju na primer, mo}i da vidite njegovu knjigu. Ovde vam se
de{ava da u odli~noj knji`ari mo`ete da vidite takvu knjigu pored
ozbiljne studije Dubravke Stojanovi} ili pored sabranih dela
Slobodana Jovanovi}a. Dakle, kod nas jo{ ne postoji ose}aj za to {ta je
primereno, a {ta nije.
Ivan
^olovi}
Svetlana Luki}:
Bio je ovo istori~ar Dejan \oki}, a za kraj Pe{~anika slu{ate Vesti broj
12 Ivana ^olovi}a.
Ivan ^olovi}:
Sve {to mi u Srbiji danas govorimo jedan ~ovek slu{a i snima. Slu{a
nas i snima ma gde da smo, u stanu, u kancelariji, u {koli, u kafani, u
crkvi, u toaletu. ^ovek se zove D`ord` Soros. On ne prislu{kuje na{e
telefone, niti je u prostorije u kojima `ivimo, radimo i pri~amo
postavio mikrofone, takozvane bubice. Ima on para i mogao bi i to da
izvede, ali mu ne treba. D`ord` se oslanja na novu, jeftiniju i mnogo
efikasniju tehnologiju. On uspeva da slu{a ono {to pri~amo zahvalju-
ju}i kablovskoj televiziji. Pomisli}ete da je ovo neka glupa {ala,
me|utim, ~ovek koji je ispri~ao da Soros prislu{kuje Srbe putem TV
kabla misli to sasvim ozbiljno, a i on sam je, reklo bi se, ozbiljna
osoba. To je Dragan Mraovi}, uva`eni knji`evnik i prevodilac s itali-
janskog, dobitnik mnogih priznanja za kulturno pregala{tvo, me|u
kojima su i Oktobarska nagrada Beograda, Zlatni beo~ug i Vukova
nagrada.
Devedesetih godina Mraovi} je bio generalni konzul Jugoslavije u
Italiji, a od pre godinu dana on je docent na Filozofskom fakultetu u
Bariju. Svoje otkri}e da nas Soros prislu{kuje Mraovi} je izneo u jed-
nom intervjuu, koji je nedavno objavljen u ~asopisu Geopolitika, {to
tako|e ukazuje na to da je ovde re~ o ozbiljnoj stvari, jer ovo glasilo
se bavi, kako stoji u njegovom zaglavlju, politi~kim i dru{tvenim
pitanjima, te geopoliti~kim i strate{kim istra`ivanjima, dakle, vrlo
serioznim temama. Neki misle da je to nacionalna institucija prvog
reda. Na primer, sociolog Slobodan Antoni} Geopolitiku, po njenom
nacionalnom zna~aju, stavlja uz bok Srpske pravoslavne crkve,
Srpske akademije nauka i naravno, ~asopisa Srpska politi~ka misao,
~iji je on urednik. To su, po Antoni}evom mi{ljenju, na{e retke insti-
tucije koje danas pru`aju otpor mondijalisti~kom porobljavanju
srpske elite, to jest kako se on poetski izrazio, na{ih mozgova, na{ih
ose}anja i na{ih du{a. Dakle, s ovim se ne treba {aliti, uozbiljimo se i
pogledajmo {ta je Dragan Mraovi} na stranicama Geopolitike rekao o
Sorosovom prislu{kivanju Srba.
Na`alost, o tehni~koj strani ove operacije on govori dosta uop{teno -
Iza na{e kablovske televizije stoji poznati srbomrzitelj Soros, ka`e
36
30
.11.
07
. Mraovi} i dodaje - kablovska televizija je u nas prvo imala jednos-
merne kablove, a nedavno su zamenjeni i dvosmernim, {to zna~i da je
Soros ozvu~io sve prostorije u Srbiji, privatne i slu`bene. Saznajemo
jo{ i to da je operacija u Srbiji uspe{no zavr{ena, a da ista takva usko-
ro po~inje u Crnoj Gori. Mnogo vi{e na{ knji`evnik govori o tome
za{to je Soros ozvu~io Srbiju, zbog ~ega mu je stalo da ~uje {ta se
ovde pri~a po ku}ama, kancelarijama i na drugim mestima. Evo za{to
- to mu treba da bi saznao koje su najve}e, prave vrednosti Srbije, ono
{to Srbi najvi{e cene i ljubomorno ~uvaju, {to samo kad misle da ih
niko ne slu{a i ne gleda slobodno jedni drugima pokazuju i hvale. A
kad to zna, onda }e Sorosu biti lako da odredi ciljeve na koje treba da
usmeri svoju srbomrziteljsku delatnost i da odabere za to najbolja
sredstva, jer sve {to on ovde radi, ka`e Mraovi}, usmereno je na
uni{tavanje na{ih najve}ih nacionalnih vrednosti, odnosno na demo-
nizaciju na{eg identiteta, na likvidaciju na{eg kolektivnog istorij-
skog se}anja.
Na primer, slu{aju}i {ta Srbi pri~aju Soros je primetio da je to narod
nacionalno i duhovno jedinstven kao retko koji, pa je odlu~io da to
jedinstvo napadne i da ga nekako razbije. Toga radi on danas u Srbiji
podsti~e i pla}a sve vrste srpskog nejedinstva, pa se pod njegovim
uticajem danas u Srbiji promovi{u, nabraja Mraovi}, prava `ena,
lezbejki, homoseksualaca, manjina, verskih sekti, a sve to, dodaje on,
ide na u{trb kohezije nacionalne zajednice i njene duhovnosti. Soros
i njemu sli~ni guraju danas Srbiju u Evropsku uniju, jer znaju ono {to
i na{ knji`evnik zna, to jest da bi, kako se Mraovi} izrazio, ulazak
Srbije u Evropsku uniju ozna~io po~etak na{eg demografskog i
duhovnog sunovrata. Me|utim, Srbi se ne daju lako prevariti i odbi-
jaju da krenu tim samoubila~kim putem. Jedan od glavnih razloga
za{to oni ne mare mnogo za to da u|u u Evropu Soros je otkrio
slu{aju}i {ta me|u sobom pri~aju. Oni se, saznao je, boje da bi, ako
u|u u Evropu, ostali bez svoje autenti~ne kulture, a pre svega bez
svoje knji`evnosti i nacionalne kuhinje. Zato je Soros Srbima, a
posebno onim mla|im, poslao Harija Potera da ih za~ara i porobi.
Stvar nije naivna, upozorava nas Mraovi}, jer se kroz Harija Potera
mladi usmeravaju ka kanonima koji su ne samo antisrpski, ve} i
anticivilizacijski. Naime, re~ je, kao u Velikom bratu, o stvaranju
homokretena koji }e biti poslu{ni robovi liberalnokapitalisti~ke
globalizacije.
Ivan
^olovi}
Sli~no tome Soros je slu{aju}i Srbe zaklju~io da mnogo vole pljeska-
vice i uvideo je da bi to mogla biti sklonost koja }e ote`ati ostvarenje
njegovog plana da potkopa srpski nacionalni identitet i da Srbe
pretvori u roblje globalnog kapitala. Zato se on ve} neko vreme trudi,
zajedno sa svojim prijateljem Mek Donaldom, da kod Srba stvori
naviku da umesto mirisne pljeskavice jedu bezukusni hamburger.
Ali njihovo lukavstvo na{ knji`evnik je lako prozreo. Da bi prikrili
koliko im je meso lo{e oni ga prelivaju ljutim ke~apom. Onoliki
ke~ap, ka`e Mraovi}, Amerikanci koriste zato {to bi im bez njega nji-
hovo meso bilo bljutavo, i on savetuje Srbima da se okanu hamburg-
era i jedu doma}e pljeskavice ili jo{ bolje, zlatiborsku jagnjetinu, jer,
kako se izrazio, za zlatiborsko jagnje osim soli ne treba ni{ta.
Dodu{e, na{ knji`evnik je zaboravio da za jagnjetinu pored soli treba
imati i jagnje, ali to je previd svojstven receptima iz patriotske
kuhinje. Uvek se tu mnogo soli, a na meso zaboravlja.
Izgleda da Srbi rado pri~aju i o obrazovanju, posebno o univerzitetu,
i da su vrlo ponosni na kvalitet znanja koje se tu sti~e. Avaj, i to je
putem dvosmerne kablovske televizije doprlo do Sorosovih srbo-
mrziteljskih u{iju. Upregao je sve sile da i ovu srpsku ljubav prema
svojoj ro|enoj {koli, i uop{te, ceo na{ nacionalno usmeren {kolski
sistem dovede u pitanje. Kao {to stoji iza kablovske televizije, nevla-
dinih organizacija, Harija Potera, Mekdonaldsa i drugih poluga glo-
balizacije u Srbiji, stoji Soros i iza Bolonjske deklaracije, a to je,
otkriva nam Mraovi}, sistem {kolovanja od koga je gori samo
ameri~ki, dok je na{ jo{ koliko-toliko sa~uvao fundamentalni kara-
kter. Soros prislu{kuje Srbe pre svega da bi saznao {ta narod misli.
Tu mu neke stvari jo{ nisu jasne, kao da se boji da bi s te strane moglo
do}i neko iznena|enje. [to se, pak, srpske politi~ke elite ti~e, ovaj
srbomrzitelj je zna u du{u, jer ona je formirana pod njegovom kontro-
lom na Zapadu. To su, ka`e Mraovi}, eksperti {kolovani na Zapadu i
drilovani da misle druk~ije od svog naroda, a da `ive na njegovoj
grba~i. Oni su 2000. godine nasilno osvojili vlast u Srbiji uz pomo}
Zapada koji im je pomogao da sru{e prethodni od naroda izabrani
poredak i njegovog - Volim i ja vas - vo|u.
Jednom re~ju, obja{njava na{ knji`evnik, dana{nji srpski politi~ari
nisu do{li na vlast demokratskim metodama, ve} nasiljem, paljenjem
sopstvene skup{tine i televizije, {to im je omogu}eno prethodnim
sankcijama i bombardovanjem. Interesantno je da Mraovi}, uprkos
38
30
.11.
07
. tome {to ne samo u Sorosu, nego uop{te u Zapadu vidi podmuklog
neprijatelja Srbije, ba{ jednu zapadnu dr`avu, Italiju nudi kao
primer zemlje koja s uspehom odoleva globalizaciji i ponosno brani
svoje nacionalne vrednosti. Njihova televizija je, pri~a on, prepuna
programa o nacionalnim prirodnim lepotama i izuzetnim spomenici-
ma kulture, a svako prepodne je ispunjeno programima koji se bave
nacionalnom kuhinjom i narodnom tradicijom. Himnu Bra}a Italije
sviraju bar jednom dnevno, a neprestano ma{u svojom trobojkom.
Niko im ne prebacuje da su nacionalisti. Uve~e Italijani idu na picu,
a ne na hamburger, pa su u okolini Barija upravo zatvorena dva
Mekdonaldsa. Kako je to mogu}no? Ne verujem da Soros ili neki
drugi agent liberalnokapitalisti~ke globalizacije, neki italomrzitelj
nije poku{ao da i u Italiji zagospodari kablovskom televizijom, da i tu
zemlju ozvu~i kako bi saznao do ~ega Italijani najvi{e dr`e, a zatim
naoru`an tim znanjem nasrnuo na njihov nacionalni identitet. Ali
ako je verovati Mraovi}u, to mu izgleda nije po{lo za rukom. Italijani
su o~igledno na{li efikasnu odbranu od tog zla i zato danas mogu
mirno i bez kompleksa da se slade svojom picom nacionale, ma{u
svojom zastavom i svaki dan pevaju himnu. Sre}an narod, {tono se
ka`e, svoj na svome. Na`alost, Mraovi} nas ne obave{tava o tome
kako im je to po{lo za rukom. [teta, da se on potrudio da nam podrob-
nije objasni kako to s dvosmernim televizijskim kablovima funkcio-
ni{e i {ta su u vezi s tim Italijani preduzeli, mo`da bismo mogli ne{to
i mi da u~inimo, da i mi poku{amo da prislu{kivanju na{e zemlje
stanemo na put.
Evo, na primer, meni je kablovsku uvela kompanija Ikom, a sad, po{to
sam pro~itao intervju s Mraovi}em, zapa`am da puni naziv te kom-
panije glasi Interaktivna kablovska objedinjena mre`a, i po~injem da
se pitam {ta ovde u stvari zna~i re~ - interaktivna, da to nije - ti slu{a{
mene, ali ja, brajko, slu{am tebe. A ve} pravo podozrenje bude u meni
re~i - objedinjena mre`a, u kojima zahvaljuju}i upozorenju Dragana
Mraovi}a jasno prepoznajem sistem tajne, globalne kontrole na{e
nacionalne privatnosti. I {ta sad da radim? Da prese~em kabl, da
tra`im da se vrati jednosmerni, da ponovo instaliram staru, dobru
krovnu antenu ili satelitsku? Zaista ne znam.
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Ivan ^olovi} i bio je ovo Pe{~anik. Na sajtu pescanik.net
na}i }ete nove tekstove Svetislava Basare, Petra Lukovi}a, Dimitrija
Boarova i drugih koji su pisali uglavnom za Danas i za Feral. To su
veoma zanimljivi tekstovi, {teta da ih propustite. Za vikend vas na
na{em sajtu ~eka i novi tekst koji specijalno za Pe{~anikov sajt pi{e
Teofil Pan~i}, a u ponedeljak }emo po drugi put poku{ati da odr`imo
promociju Pe{~anika u Aran|elovcu. Tamo }e, u prisustvu Na{ih i
policije govoriti, za sada je sasvim izvesno, Teofil Pan~i}, Petar
Lukovi}, Mirko \or|evi} i Vesna Raki}-Vodineli}.
ERON
Za ovih dvadeset godina rastu neki klinci kri{om od nas i
mi nemamo pojma ko su oni ... Mira Markovi} mo`e da
ima kolumnu, a ti ne mo`e{ dve re~i da ka`e{ u
Aran|elovcu ... Po~e}u da nosim majicu - Ja nisam izdaj-
nik ... U Suvoj Reci nastradalo je osamnaestoro dece, a
najmla|i je bio moj unuk Eron od devet meseci ...
Gosti:
Nade`da Milenkovi}, stru~njak za marketing,
Srbijanka Turajli}, profesorka,
Biljana Srbljanovi}, dramski pisac,
Marko Vidojkovi}, pisac,
Nata{a Kandi}, Fond za humanitarno pravo,
Hisni Beri{a, predsednik Udru`enja porodica ubijenih i
nestalih u Suvoj Reci
Svetlana Luki}:
Dobar dan, gra|anke i gra|ani. Proteklih dana, kao {to ste i sami
videli, uspeli smo da potremo ceo skup onih sitnih, ali stalnih promena
koje su nas odvojile od ostalih velikih majmuna. Najve}i doprinos tom
poni{tavanju hiljada godina evolucije daju ljudi koje predvodi predsed-
nik vlade, njegov sme{ni ali opasni klovn Aleksandar Simi}, njegovi
ministri, urednici njegovih novina i naravno, Ko{tuni~in omiljeni mini-
star i koalicioni partner iz Nove Srbije. Jasno je, naravno, da je sme{na
pretnja ratom nesre}nog malog egzibicioniste i karijeriste savetnika
Simi}a, koji se u stvari samo kandiduje za neko ambasadorsko mesto
i bolju limuzinu. Njihov pravi cilj je da nam ogule ko`u do kraja i da nas
svedu na cvokotavog kostura koji }e biti zahvalan {to uop{te mrda.
Jedan fizi~ki zakon ka`e da }e telo koje se kre}e u jednom pravcu nas-
taviti da se kre}e sve dok ga neko ili ne{to ne zaustavi. A u koga se
uzdamo da je ko~ni~ar ludila predsednika vlade i njegovih savetnika i
novinara? - Uzdamo se u predsednika Borisa Tadi}a. Vidim da je
predsednik preko svog |aka i posilnog, Vuka Jeremi}a, u intervjuu
BBC-ju rekao kako }e Srbija braniti Kosovo svim sredstvima, samo ne
ratom. Za to vreme njihov najva`niji koalicioni partner i stariji brat
ka`e da ni oru`ane bitke nisu isklju~ene. Demokratska stranka izgleda
misli da je toliko usavr{ila alhemiju da }e opet uspeti da smu}ka neko
srednje re{enje izme|u kala{njikova i palmine gran~ice.
Fa{isti~ki gest Nove Srbije, radikala, ravnogoraca i verou~itelja, koji
eufemisti~ki zovu nacionalisti~kom pojavom spre~avanja odr`avanja
promocije Pe{~anika u Aran|elovcu, predsednik Tadi} je osudio.
Osudio je predsednik i pretnju delije iz Topole, gradona~elnika grada
Kara|or|evi}a, da }e zapaliti B92. Predsednik je i to lepo osudio i misli
da je demokrata i da njegova re~ ne{to zna~i. Ne zna~i ni{ta, jer da bi ta
osuda imala te`inu, on mora jasno da osudi svog koalicionog partnera
Velimira Ili}a, mora da pozove Srpsku pravoslavnu crkvu i da ih
zamoli za obja{njenje da li je u opisu hri{}anskog posla verou~itelja da
poziva na lin~. Morao bi predsednik da pita tu`ioce jesu li slepi kod
o~iju, Jo~i}a kako to da njegovih sto pedeset policajaca nije bilo u sta-
nju da omogu}i odr`avanje promocije jedne knjige i jednog DVD-a,
dodu{e duplog.
Dok predsednik ne shvati da njegova saop{tenja i telefonski pozivi
uredniku B92 zna~e koliko i osuda globalnog zagrevanja i blokade
44
07
.12.
07
. Kube - nema nama predsednika, ima samo nekrunisanog princa zemlje
Ruritanije. Ljudi maskirani u razli~ite kostime koji su navaljivali u
salu u Aran|elovcu bili su, misle oni, na nekoj vrsti pravoslavnog i srp-
skog hodo~a{}a. Ti nesre}ni ljudi su bili karikaturalni dokaz da se
stapanjem {ovinizma i nakaradnog shvatanja pravoslavlja jeste stvo-
rila nova vera - srpska vera zbog koje bi i sveti Sava postao ateista.
Svako od nas ko se izlo`io mr`nji tih ljudi u Aran|elovcu ima svoje
vi|enje doga|anja. Meni je jednog trenutka bilo do{lo da sednem pred
njih i zapla~em, jer sam umesto {ubara, zastava, krstova i brojanica,
bed`eva i navija~kih {alova videla olupine na{ih propalih eksperime-
nata. Stajali su u toj sali, a ja sam ih videla kako le`e kao crne kutije
sru{enih aviona, koje nam mogu re}i {ta je to po{lo naopako i dokle }e
i}i tako naopako.
S nama je u Aran|elovcu bila i Nade`da Milenkovi}. Evo kako je ona
do`ivela ovaj doga|aj.
Nade`da Milenkovi}:
Do|emo mi u Aran|elovac, kad tamo kordoni policije. U|emo kako
u|emo, tu bude neki deda koji dobacuje - Ja sam do{ao samo da vidim
Nata{u Kandi}. Ulazimo u salu i tamo sedi neki fini svet, slu{aoci
Pe{~anika. To vidim kraji~kom oka, a onda ugledam dvojicu - jedan je kao
bajagi fin, ali uljudan na na~in seoskog |ilko{a kada na nekoj svadbi
muva neku iz drugog grada, {to ka`e Biki - uzme onaj pade` za praznik - A
vi ste do{li u Aran|elovcu. On je ta Nova Srbija, a na kratkom lancu pored
sebe dr`i jednog koji naravno nije fin i koji se sve vreme dere - Ajte u sport-
sku halu, prima dve hiljade ljudi. Mislim - [ta, da nas prebiju tamo?
Pretpostavljam da je to bila ideja. Najlep{i deo u celoj pri~i je Ceca. Dakle,
to je atmosfera, gomila policajaca nas ~uva, ona druga gomila prodire,
panduri su neke ve} pustili u salu, ona dvojica stoje ispred stola, jasno je
da to polako klizi do |avola. Ne, Ceca Luki} vadi argument.
Ona }e s njima argumentom, a oni su tako bazdili, rakija se ose}ala s tri
metra, jer su morali ceo dan prvo da se kura`e, drugo, oni su najmanje
poslednjih sat vremena stajali napolju, gde je bilo hladno, oni su se grejali
tom rakijom. Osim toga, oni su tu po partijskom zadatku, dobili su
dnevnicu, dobili lan~ pakete i do{li su tu da, ako ve} ne mogu da nas nave-
du da u|emo u tu salu za dve hiljade ljudi i da nas tamo prebiju, makar
naprave neki incident, neko ko{kanje i videlo se u jednom trenutku da
Nade`da
Milenkovi}
takvo ne{to poku{avaju. Ne, Ceca Luki} se ne da. Kad ona izvadi argu-
ment, ima da popadaju. Samo jedna stvar me je zanimala, {ta oni misle
za{to su tu, jer ono {to smo ~itali u onom proglasu je potpuno imbecilno.
Za ljude koji su to propustili, a preneto je samo na sajtu Pe{~anika, proglas
je glasio - da je televizija B92 na svom blogu postavila neku karikaturu na
kojoj homoseksualci pi{aju po svetosavlju. Naravno, ta karikatura pred-
stavlja de~aka koji je lik iz stripa, i on stvarno pi{ki, ali ne po svetosavlju,
nego po imenu bloga Querria. I kako ti na karikaturi vidi{ homoseksual-
ca? Drugo, {ta ljudima kojima su taj proglas ~itali zna~e te stra{ne re~i -
sajt i blog? 98 odsto tih ljudi ne zna {ta je blog. Trebalo je da imamo trans-
parente - Blog vam pomogao. Tamo je bilo vi{e glava nego zuba, izbezum-
ljenih od pi}a. Volela bih da sam mogla da budem mu{ica na plafonu da
vidim kako to izgleda, {ta oni pri~aju, kako se sokole u autobusu. Dobro,
idemo da bijemo neja~, `ene, starce, ali za{to? To je bila bizarna situacija,
u kojoj ti isu~e{ jedan argument, drugi argument, a ovaj se dere, onaj ti
otima mikrofon. Debeovci u civilu, blogu hvala, ih spre~avaju da pretr~e
preko stola i po~nu fizi~ki da se obra~unavaju s nama.
Svi su iz Nove Srbije, imaju bed`eve, {to zna~i da ih je tu poslao i raspo-
mamio i napujdao na Pe{~anik Velja iz bazena. To su srpski doma}ini,
hrabri junaci koji su ratovali, jedan je ~ak po~eo - Ti si mi ubila sina. I ti
velikosrbi i veliki stvarno, po fizisu, napujdani su od Velje iz bazena. Da li
ste gledali Utisak nedelje, u kojem je bio predlog utiska - Velja Ili} u svom
privatnom bazenu zatvorenog tipa, u svojoj ku}i? On u bazenu ima kanu i
intervjui{e ga `ena koja vodi emisiju U trendu, koja sedi pored istog
bazena, dok je Velja Ili} u bazenu. On je kao snajka na izdr`avanju banje,
ne mo`ete da shvatite koliko to sme{no izgleda. Ima spido kupa}ice i on
ne pliva nego stoji u bazenu, a rukicama malo radi, odr`ava se. Ima i bro-
janicu oko vrata. Ova `ena mu tra`i da joj poka`e ve`be. On njoj pokazuje
ve`be, ima razmaknute rukice i vrcka stomakom levo - desno, ka`e - Sve
moje kolege to rade. Nisam mogla da verujem. Zna~i, to je Velja Ili}, to je
taj doma}in Srbije, to je to mu{ko nad mu{kima, koje je napujdalo ove
ljude. Da li je neko od njih pred o~ima imao tu sliku Velje koji vrcka stoma-
kom u bazenu dok je i{ao da pobije i zapali B92? Ho}u da ka`em, stvar je
stra{na i situacija je stra{na - ali oni su sme{ni.
Ne}u da zaboravim koliko su sme{ni ovi koji su navaljivali da pre|emo u
onu salu, pa }e oni da nam poka`u na{ega bloga, i ovaj koji ih je pujdao.
Onda Vesna Raki}-Vodineli} zove Velju mobilnim, jer su oni nekada zajed-
no osnivali slobodne gradove. Ovaj se naravno ne javlja, verovatno mu je
46
07
.12.
07
. pao mobilni u bazen, upao mu dok je vozio kanu. ^ekaj, kanu u bazenu. I
ka~ica kajmaka, da doru~kuje kada se potro{i od ve`bi. I naravno, onda
sednemo u prevozna sredstva i vratimo se ku}i, na mig policije koja je u
jednom trenutku rekla - Sad bi bio jako dobar trenutak da se evakui{ete u
naredna dva minuta, po ~emu sam shvatila da ili imaju dojavu ili su oni
drugi pustili ove, jer ve} su u salu u{li Na{i.
Kako }emo da u|emo u grad Aran|elovac, koji je o~ito zabranjen za
Pe{~anikove korake? Ne mo`emo da u|emo tamo da vr{imo slu`bu, kao
{to ni Filaret nije mogao da u|e u Crnu Goru da vr{i slu`bu, a tamo nas
~ekaju neki fini ljudi. Predla`em da prvi korak u ovoj kampanji bude to da
odemo pred Aran|elovac i po~nemo {trajk gla|u. Ako po~ne da pada sneg,
dobro je, to je filmi~no, ako ne po~ne, nema veze, samo }emo da budemo
jadni i ispijeni - dok ne do|e Velja Ili}, gorepomenuti iz bazena, kanuom
niz reku Sitnicu, da nas pozdravi i da zahteva da nas hitno puste u
Aran|elovac. Kada se na{ {trajk gla|u okon~a i kad budemo mogli da
u|emo u Aran|elovac, jer je ministar Velja intervenisao, mi onda
postavljamo kamen temeljac crkve tu gde smo gladovale i to zauvek osta-
je znamenje kako Aran|elov~anima, tako i mnogobrojnim turistima iz
celoga sveta. Da ne bi Pe{~anik stalno bio protiv crkve, mislim da bi to bila
dobra kombinacija i na{e dobro delo, da ostavimo ne{to u amanet Srp~adi.
Svetlana Luki}:
Predsednik op{tine Topola, koji je predvodio te junake, onaj fini i
ugla|eni iz tvoje pri~e, ju~e i danas po ceo dan insistira, moli, pred-
la`e da mi odemo kod njega, da nam on bude doma}in, da odemo u
Topolu, obe}ava da }e da napuni salu od ~etiristo pedeset mesta. Da
li ti misli{ da je to predlog koji bi trebalo razmatrati ozbiljno?
Nade`da Milenkovi}:
Samo ako ste lude. Naravno da ne treba da se ide. Prvo iz principa, jer
vama promocije uvek prave ljubitelji Pe{~anika. Nikada vam nisu pravili
promocije neprijatelji Pe{~anika ili neljubitelji. Zna~i, principijelno je to
pogre{no, a drugo, ta njegova pri~a da }e da sedi tih ~etiristo pedesetoro,
bojim se da bi probali da nam opet poka`u na{eg bloga. Ide{ me~ki na
rupu, a i za{to da mu poma`e{ da se pere, jer o~ito da je stigla neka grd-
nja iz bazena. A i ovaj iz bazena se malo prera~unao, pa je krenuo u svoju
predsedni~ku kampanju, iako se nisu svi dogovorili, pa bih rekla da su tu
padale packe. A da ovaj ne misli ozbiljno da se pere pokazuje vest iz
dana{nje Politike, u kojoj nam je objasnio da B92 postaje Bastilja, a da je
Nade`da
Milenkovi}
on jednu Bastilju ve} palio i da ima iskustva. Ovih dana mi je stalno na
pameti ona divna re~enica Me{e Selimovi}a - Boj se ovna, boj se govna, pa
kad }u `ivjet. Ne treba da se bojimo, ali ne treba ni da mu izlazimo u sus-
ret da bi on prao svoju biografiju. To je pri~a - svi smo demokrate,
demokratski je i legalisti~ki da ratujemo, legalan je fa{isti~ki skup u
Novom Sadu, ali onaj antifa{isti~ki skup nije bio najavljen. Vas dve tim
ljudima nemate {ta da ka`ete, a ako oni misle da imate, onda treba petkom
u pola deset da uklju~e radio i slu{aju Pe{~anik. Ne treba svako mi{ljenje
javno da se izra`ava. Zna~i, ako neko iznosi fa{isti~ke ideje, to je jedno, a
ako Pe{~anik ho}e da promovi{e svoju knjigu i DVD - to je bitno druga~ije.
Cela pri~a se vrti oko toga ko }e da stane i da poka`e - ovo je sistem vred-
nosti. Posve}ujem Tadi}u slogan - Ili ih ima{, ili ih nema{. Tadi} je trebalo
da bude u Novom Sadu i u Aran|elovcu, kao {to je pre nekoliko godina
gradona~elnik Zagreba predvodio gej paradu. I naravno da je policija to
obezbe|ivala i naravno da nije bilo ni ovih u mantijama, ni ovih s motka-
ma, jer je gradona~elnik kao vlast predvodio kolonu. E, po{to ovde nema
takvih, ovi ljudi misle da im je sve dozvoljeno. [to je najcrnje - jeste im
dozvoljeno.
Slobu smo vi|ali samo kada je pri~ao na engleskom, sve ostalo su bila
saop{tenja. Ko{tunica nam isto samo saop{tava, a sada nam se saop{tava
i iz Tadi}evog kabineta. Gde su ti ljudi da se obrate gra|anima? To
Tadi}evo saop{tenje je mlako i kao {to rekoh - ili ih ima{ ili ih nema{. U
no}i kada gori Hilandar, u no}i kada nam oduzimaju petnaest odsto teri-
torije ti ne mo`e{ da pri~a{ o Pe{~aniku i sve se zata{kava. To }e da nas
ubije, to - Ko da mi uzme iz moje du{e Kosovo. I onda se i Tadi} tome prik-
lonio, po{to je u kohabiliciji ili kako se vi{e zove kada kohabitira{ i u koali-
ciji si. On ne mo`e da ka`e - Ovo {to je Velja uradio nije dobro, jer su oni u
istoj vlasti, a tek Ko{tunica to ne}e re}i, taman posla, on i ne misli da ovaj
nije dobar. Zato i dr`i Velju, da bi imao taj {iroki spektar pred izbore -
Vidite, ovde imamo salonski, a imamo i ovaj uli~ni, pa ko voli - nek izvoli,
kupite DSS.
Ja bih stra{no volela da me svakodnevno nerviraju ljudi druge nacional-
nosti. Ali ko te gura u autobusu, ko su manijaci koji ti seku put, ko su
budale koje te jure po pe{a~kom prelazu da te ubiju, ko radi na {alterima,
ko su nam politi~ari? Sve sam Srbin do Srbina, ali oni nas i dalje ube|uju
da su Srbi kvalitetniji od svakog drugog naroda, u ovom slu~aju od
Albanaca. Pro{log puta je bilo od onog Finca, pre toga od kvazidr`ave u
48
07
.12.
07
. kojoj `ive kvazicrnogorci koji su u stvari Srbi, ali su im ovi rekli da se
la`no predstave za referendum i dali im po sto evra. I sve to pro|e, svaki
put se to popije. Tupimo tu istu pri~u - drugi ne valjaju, Srbi su super.
Otvori{ vrata svog stana i shvati{ da ima mnogo Srba koji nisu super i
zbog kojih ba{ ne bi poginula, a mo`da bi dala `ivot za neko dete iz
Zimbabvea, koje nikako nije Srp~e. Stvarno sam kao luda otkad radim
kampanju za Inscest trauma centar - svaka tre}a devoj~ica i svaki sedmi
de~ak, to su Srp~ad, do`ive seksualno zlostavljanje, u ~etrdeset odsto
slu~ajeva od biolo{kog roditelja, tako|e Srbina ili Srpkinje. Ali preko
medija se emituje da su Srbi i do jaja i od jaja. I Velja Ili} je Srbin, koji
izdr`ava banju u privatnom bazenu, zida od svinjca bolnicu i onda se iz-
nervira, jer mu, ka`e, neki novinar juri ovce da ih kresne, pa }e da sru{i
polikliniku, ka`e, pa umirite svi od srca. Sve to prolazi i on }e stvarno da
se kandiduje za predsednika i onda }e mnogo ljudi da ka`e - Vala jest Velja
sila.
Ti si jednom rekla - Na{e ludilo je postalo punoletno i sada ima pravo
glasa. Mi osamnaest ili dvadeset godina, od Osme sednice, `ivimo to i
polako stasavaju deca koja ni{ta drugo ne znaju, koja su nau~ila da se
toalet papir kupuje na buvljaku. Zato je ovakva gu`va za ove hipermarkete
i mene je toga blam. Zna{ ono, tata kojem je te{ko na poslu i koji pije, to su
na{i politi~ari, a po{to pije, on onda mora da bije ̀ enu i decu. To mi ̀ ivimo,
nas stalno biju tate, ti politi~ari, jer im je te{ko, uzimaju im Kosovo. Za
ovih dvadeset godina rastu neki klinci kri{om od nas, generacije dece su
nekako kri{om porasle i mi nemamo pojma ko su oni, ni {ta }e da nam
rade kada budu imali vlast. Ovi politi~ari su namakli pare i imaju
telohranitelje, ali niko od njih ne}e da ode u inostranstvo. To me fascinira,
oni imaju milijarde i svi sede ovde. Zna{ kao - [to sam jebo, ako ne da
pri~am? [ta }e on u [vajcarskoj, u kojoj bi imao para kao i svaki drugi
bogat ~ovek? Ne, svi sede ovde da se pokazuju i to nas ~eka - sav taj olo{ }e
da ostane ovde, sti}i }e neka nova deca, a mi }emo samo da ostarimo i zato
se bunim.
Svetlana Luki}:
Pretpostavljam da ste ~uli da je prema studiji OECD-a, koja je sprove-
dena na uzorku od ~etiristo hiljada srednjo{kolaca iz pedeset sedam
zemalja sveta, Srbija na ~etrdeset prvom mestu. Test se zove Piza,
testiraju se uglavnom petnaestogodi{njaci, pre svega iz poznavanja i
razumevanja prirodnih nauka. O tome smo hteli da razgovaramo s
gospo|om Srbijankom Turajli}, profesorkom i biv{om pomo}nicom
Srbijanka
Turajli}
ministra obrazovanja. Me|utim, Srbijanka Turajli} je pre toga htela
ne{to da vam ka`e.
Srbijanka Turajli}:
Prvo da malo naljutim slu{aoce Pe{~anika, a onda mo`emo da
pri~amo o drugim temama. Pre nedelju dana sam bila na jednoj ve~eri
i u razgovoru smo pomenuli crkvu, te se ja deklarisah kao pravoslavni
ateista. Svi su hteli da znaju {ta to zna~i i ja sam im objasnila kako ja
imam neko po{tovanje za tradiciju, da uvek slavim slavu, da mi je
Badnje ve~e najdra`i praznik i da jednom godi{nje idem u crkvu, na
Veliki petak. Na to me je jedan mladi} pogledao i rekao - Drago mi je
da to ~ujem, ali nikada ne bih rekao. Pitam ja - Za{to vi to nikada ne
biste rekli? Ka`e - Osoba iz Pe{~anika da ~uva tradiciju, meni je to
neverovatno. I tu ja po~nem zaista, mo`da ne prvi put, ali ozbiljnije da
razmi{ljam o Pe{~aniku i o tome {ta mi radimo s Pe{~anikom. Mi
imamo utisak da promovi{emo jednu ideju, ali se ja pla{im da je mi
promovi{emo podjednako netolerantno kao {to ona druga strana
zastupa svoju. Dakle, i mi zastupamo logiku - Ko nije s nama, taj je
protiv nas. To me dovodi do ovog Aran|elovca. Naravno da je stra{no
to {to se desilo, ali na neki na~in mi to prizivamo. Ako ti ljudi ne vide
da ih mi pozivamo na dijalog, onda oni ne vide drugi na~in da se s
nama obra~unaju nego silom. Ja priznajem da meni u nekim slu~aje-
vima jezik Pe{~anika nije blizak. Volim Peru Lukovi}a, ali zaista ne
volim kako on pi{e, ne zato {to se ne sla`em s njegovim idejama, nego
zato {to mislim da se njegov jezik ne razlikuje ba{ mnogo od jezika
Velje Ili}a. Pa ne mogu zameriti Velji Ili}u na prostakluku, a smatrati
da je potpuno normalno da Pera Lukovi} bude prostak. Ako tome
dodate da nekoga psovka mo`e boleti kao i {amar, eto vama koraka do
Aran|elovca.
To nije ni apel, ovo je vi{e moja tuga. Mo`da bismo ne{to i mogli da
uradimo, ako bismo odustali od govora, da ne ka`em mr`nje, a neka-
da je i govor mr`nje, ali od govora frustracije i ako bismo po~eli da
plasiramo govor dijaloga. Ja imam {ezdeset jednu godinu, pri~am na
ovaj na~in poslednjih sedamnaest godina. Da li je mogu}e da se za
sedamnaest godina u ovoj zemlji nije stvorio niko drugi ko bi mogao
o tome da pri~a sve`ije, poletnije? Ako zaista u ovom dru{tvu ne pos-
toji drugi krug sagovornika koje vi mo`ete da na|ete, onda je ovo
dru{tvo toliko bolesno da vi{e nema razloga da razgovaramo.
50
07
.12.
07
. Rezultati testa Piza nisu iznena|enje. Pogledajte koliko je neza-
poslenih i nestvarnu koli~inu poslova koje ti nezaposleni nisu kvali-
fikovani da obavljaju. Mi prosto imamo ljude s potpuno neupotre-
bljivim znanjem i Piza nam govori upravo to - Vi ste nekvalifikovani
za dvadeset prvi vek; vi mo`da znate neke ~injenice, ali one vi{e niko-
ga ne zanimaju. Kome god su potrebne ~injenice, kliknu}e na Google
i sazna}e sve {to ga zanima. Na Vikipediji nema ~ega nema. S jedne
strane imate nesre}ne klince u {koli koje neko tera da u~e napamet, a
njima je to dosadno, a ve} i oni znaju ne{to o ra~unaru, pa im je jasno
koliko je to aspurdno i oni odbijaju da u~e i demotivisani su. Onda
imate sirote nastavnike koji gledaju tu demotivisanu decu i {ta god
da oni poku{aju da urade ne mogu ih motivisati da u~e ne{to
napamet, pa i oni di`u ruke. Pa onda naravno dr`ava ne daje pare, jer
kada sistem ne valja, za{to bi davali pare i niko o tome ne}e ozbiljno
da razgovara. Mi i dalje presli{avamo decu koliko su knjiga pro~itala,
a nikada ih nismo pitali {ta su pro~itala, {ta su zaklju~ila iz toga {to
su pro~itala, da li to mogu da pove`u s nekim drugim tekstom, da li ih
to na ne{to asocira, {ta ona misle, jesu li bolja ili gora kada to
pro~itaju. Mi ih u~imo matemati~kim formulama koje oni ne znaju
gde da primene. Na fakultetu pitate ne{to studenta, on ka`e - Za{to
me to pitate? To sam u~io pro{le godine. Za njega je to davno pro{lo
vreme i nije valjda da vi o~ekujete da on jo{ zna ne{to {to je u~io
pro{le godine.
Istra`ivanje Piza je alarmantno s gledi{ta dru{tva znanja, s gledi{ta
ekonomije znanja, a dvadeset prvi vek jeste progla{en za ekonomiju
znanja. Imamo o tome jedan fantasti~an pokazatelj, Srpska banka je
iznela nove indikatore ekonomskog blagostanja koji se baziraju na
~etiri stuba, ~etiri pokazatelja. Jedno je ekonomski sistem, instituci-
je. Ne umem da ka`em gde se tu nalazimo, jer ako slu{am gospodina
\eli}a - stojimo fantasti~no, a ako slu{am gospo|u Danicu Popovi} -
stojimo tragi~no. Sklonija sam tome da verujem gospo|i Popovi}, jer
ona nije na vlasti, ali mo`da je `ena iz na{eg kruga kritizera, pa hajde
da to pitanje ostavimo otvoreno. Drugi stub ekonomskog blagostanja
je inovacija i tu smo zaista jako lo{i. Meni su najzanimljivija preosta-
la dva stuba, jedan su informacione i komunikacione tehnologije ili
informaciono dru{tvo. Koliko smo ga razvili? - Nismo uop{te. I
~etvrti stub je obrazovanje. Smatra se da bez dobrog, modernog obra-
zovnog sistema ne mo`ete o~ekivati bilo kakav ekonomski napredak,
osim ako iskopate neku naftu, a na{e {anse za to su male.
Srbijanka
Turajli}
Puna su nam usta teritorije, na{e, tu|e, zajedni~ke, damo je, ne damo
je. Na toj teritoriji `ivi narod, a o njemu niko ne pri~a. Tu `ivi neza-
posleni narod, koji nikada nigde ne}e mo}i da na|e posao, ali to nije
tema. Ne znam {ta bismo radili i s punom teritorijom po kojoj gami`e
armija nezaposlenih. Mo`da je najstra{nija ta potpuna nebriga vlasti
za narod, koja ve} prelazi u neku vrstu mr`nje. Svaka rupa u koju
upadnem hodaju}i Beogradom ~ini da se pitam - Bo`e, je l' mene
gradske vlasti stvarno mrze? Mi smo po~eli stalno da gun|amo i
svako koga pitate za{to to gun|anje ne bismo odelotvorili na bilo koji
na~in, ka`e - Ma pusti, vidi{ da nema {anse. Mi baratamo uop{tenim
ose}anjem, mi tvrdimo da ne{to ne valja bez ijedne ~injenice, oni
tvrde da ne{to valja bez ijedne ~injenice i ni jedna ni druga strana se
ne uzbu|uje {to zapravo nema podataka. To govori o neozbiljnom
odnosu i nas i njih prema su{tini stvari. Na{a teorija da u ovoj zemlji
ni{ta nije bolje je podjednako pogubna kao i teorija onih na vlasti da
je u ovoj zemlji sve mnogo bolje.
Mi ne mo`emo da se dogovorimo s onima koji su na vlasti. Pogledajte
ovu pri~u o Mi{kovi}u. Onog momenta kada G17 plus kao ekspertska
stranka ka`e da nema {ta da ka`e o tome, vi samo mo`ete da se pitate
koji su im brojevi na platnom spisku, tu nema drugog pitanja. Mene
bi iz radoznalosti zanimalo koliko novca treba neko da vam da, da
biste vi kao ekspert rekli da nemate {ta da pitate. Jasno je da je korup-
cija na vlasti poprimila takve razmere da dijalog s vla{}u nije mogu}.
Ali zato ja mislim da je mogu} dijalog s mnogim drugim dru{tvenim
grupama, koje su toga tako|e svesne. Postavlja se pitanje za{to mi ne
mo`emo da makar o nekim pitanjima stvorimo konsenzus koji bi
onda mogao nekako da grune napred i da ne{to uradi s vla{}u.
Naravno da mi ne mo`emo ovog momenta da re{imo pitanje istorije,
ali ljudi bo`ji, obrazovanje nije samo istorija, istorija je pro{lost,
obrazovanje su nove tehnologije, obrazovanje su neke nove nau~ne
istine, obrazovanje je novi na~in mi{ljenja. Kada do|em dotle da
po~nem sistemski da mislim, ja }u i o istoriji po~eti sistemski da mis-
lim. Dakle, potpuno je nebitno kako ovog momenta izgledaju ud`beni-
ci istorije, mogu i da ukinem istoriju u {koli, ako ho}ete. Mi smo gene-
racija koja je u~ila istoriju do Prvog srpskog ustanka, a onda se nas-
tavljalo s Drugim svetskim ratom. Ja sam pripadala generaciji koja je
manje-vi{e hladno mogla da veruje da su prvo bili Turci, a onda su
do{li partizani, oslobodili nas od Turaka i onda je po~ela revolucija.
52
07
.12.
07
. Naravno da ne zagovaram tu ideju, ali ho}u da vam ka`em da to nije
od klju~nog zna~aja. Ako otvorim pitanje obrazovanja na temi u~enja
istorije, bolje da ga i ne otvaram.
Svetlana Luki}:
Ili srpskog jezika, recimo, i tu dolazimo na pitanje koje ste vi
pokrenuli na po~etku razgovora, kada neko od va{ih poznanika i pri-
jatelja ka`e da Pe{~anik ne po{tuje tradiciju. Stvar je u tome {to u
srpskoj tradiciji postoji ovo, ovo, ali i ono.
Srbijanka Turajli}:
Moja su se deca {kolovala tako {to su, na moj u`as, svetske klasike
u~ile gledaju}i filmske verzije. Nisam uspela da ih ubedim da ~itaju
Anu Karenjinu, objasnile su mi da im je potpuno irelevantno za{to je
neko na{ao {valera, pa se zbog toga bacio pod voz. ^itale su Tolkina.
Dakle, deca }e i ovako i onako ~itati ono {to njih zanima, ali nemojte
da reformu obrazovanja po~nemo od spornih tema. U matematici
nema ni~eg spornog, sporno je samo pitanje {ta je upotrebljivo
matemati~ko znanje. U fizici tako|e nema ni~eg spornog, to va`i i za
hemiju, to va`i za biologiju, to u velikoj meri va`i i za mnoge
dru{tvene nauke. Prema tome, u~imo ih filozofiji, ne moramo da
otvaramo kontroverzne teme, barem neko vreme, one }e se prirodno
otvoriti same.
Svetlana Luki}:
Vi mislite da treba da izbegnemo teme koje su sporne, a teme koje su
sporne su ratni zlo~ini, pitanje organizacije vlasti i korupcija, da li
neko ima pravo da nekoga udari, da ga bije, pitanje statusa nacional-
nih manjina, polnih manjina. Ako sve te teme izbegavamo, onda }emo
stvarno spasti na matematiku.
Srbijanka Turajli}:
Ali mi se za sedam godina nismo pomerili ni s jednom spornom
temom. Nema nikoga s one strane koga smo privukli na ovu stranu,
nema nikoga s na{e strane ko je pre{ao na onu stranu. O~igledno je
da u tome pravimo neku gre{ku. Ja mislim da je pitanje ratnih
zlo~ina u`asno va`no pitanje, ali sam potpuno svesna da ovog
momenta ne mo`emo ovo dru{tvo da pomerimo po pitanju ratnih
zlo~ina. A po{to nam je svima stalo do toga da se dru{tvo pomeri,
onda hajde da vidimo gde mo`emo da ga pomerimo. Do|ete u
Srbijanka
Turajli}
izbegli~ki kamp, oni su i dalje gladni, i dalje nemaju gde da spavaju,
i dalje nemaju {ta da jedu i oni ne bi da pri~aju o ratnim zlo~inima,
oni bi da pri~aju o onome {to je njima neko drugi u~inio. Ako bi se svi
oni zaposlili, nahranili, re{ili stambena i druga pitanja, po~eli nor-
malno da {koluju decu, mo`da bi postali spremni i o tome da razgo-
varaju. Kada danas pri~am o ratnim zlo~inima, ja se ne razlikujem
mnogo od Ko{tunice koji pri~a o Kosovskom boju. I jedno i drugo su
pro{lost, ovo malo bli`a, ono malo dalja, ali ni on ni ja ne pri~amo o
budu}nosti, a budu}nosti }e biti i s ratnim zlo~inima i s Kosovom.
Budu}nosti mora biti, jer ona se de{ava. I sada je samo pitanje da li
se mi mo`emo pripremiti za tu budu}nost, da li mo`emo u~initi ne{to
pozitivno u toj budu}nosti, {to }e nas, po mom uverenju, dovesti u
poziciju da pri~amo o pro{losti.
Svetlana Luki}:
Smem li da vas prekinem samo na sekund? Nije bez vraga to {to se
zakon o lustraciji odnosi na bliski period. Akteri i savremenici
Kosovskog boja odavno nisu s nama, ali kada govorimo o ratnim
zlo~inima, mi govorimo o ljudima koji su jo{ u vojsci i policiji. Na{a
budu}nost u velikoj meri zavisi od toga da li }e nam policija {tititi
gra|ane ili }e {tititi zlo~ine i kriminalce. U tom smislu, kada govorimo
o ratnim zlo~inima, mi ne govorimo o pro{losti, nego o sada{njem i
budu}em vremenu. To je i alibi Demokratske stranke, koja ka`e - Ne
vredi da pri~amo o tome, gra|ani to ne}e da slu{aju.
Srbijanka Turajli}:
Upravo je LDP primer toga kako na temi Mi{kovi}a mo`ete dobiti
sagovornike. ^ak sam srela ljude za koje znam da su orijentisani ka
radikalima, koji ka`u - Alal vera, kona~no je neko to pokrenuo. Dakle,
mo`ete na}i temu. Mislim da su najstra{nije {to se ovom narodu desi-
lo u poslednjih deset, petnaest, sedamnaest, koliko ima, dvadeset
godina - zlo~ini koji su u ime ovog naroda, dakle i u moje ime,
po~injeni na teritoriji biv{e Jugoslavije. Ja to autenti~no mislim.
Na`alost, iz nekog razloga jako malo ljudi to misli. E sad, ja tako|e
mislim da bi trebalo u~initi ne{to da u ovoj zemlji bude bolje. Ne
mo`emo ozbiljno napasti vlast temom o kojoj nemamo konsenzus,
jer onda ni{ta ne}emo uraditi. A kada vlast shvati da gra|ani ne{to
misle, da se gra|ani ne{to pitaju, kad po~ne da nas ceni i kona~no
prime}uje, onda }e ta vlast razmi{ljati druga~ije o svemu, pa
kona~no i o ratnim zlo~inima. Onda }e toj vlasti mo`da biti va`no ko
54
07
.12.
07
. joj je u policiji, jer }e biti svesna da }e taj konsenzus koji se stvara
kad-tad otvoriti i to pitanje. ^ini mi se da bi to mogao da bude put.
Ovo {to sada ~inimo ne otvara put, ovo je gomila frustriranih starih
`ena i mu{karaca, koji uporno ponavljaju svoju pri~u, postaju dosad-
ni i Bogu i ljudima. Moram da priznam da imam krug prijatelja,
poznanika, u kojem kada ka`em R, oni ka`u - Nemoj opet o ratnim
zlo~inima, kada ka`em I, oni ka`u - Nemoj, molim te, opet o istini,
kada ka`em P, oni ka`u - Nemoj, molim te, opet o pomirenju. Vi, na-
ravno, mo`ete da ustanete od stola i da odete, {to ja nekada i uradim,
ali s punom sve{}u da time nisam postigla ba{ ni{ta.
Ja ne bih raspravljala o Nikolaju Velimirovi}u, jer mislim da je to
rasprava koju jako mnogo ljudi ne mo`e da shvati, a i nije ba{ da ih
zanima. Ali pedofilija je tema koja ih zanima i oko nje bismo se mogli
okupiti. Ja stvarno mislim da je pravoslavna crkva preterala ili da joj
je dato mesto i uloga koju ona ne bi smela da ima u dru{tvu koje dr`i
da je sekularno. Ali i mi pripadamo ljudima koji su zloupotrebljavali
tu ulogu onda kada nam je bila potrebna. Ja }u vas podsetiti na
~uveni policijski kordon ispred studenata u Kolar~evoj, koji je probio
patrijarh. Tada nikome nije smetalo da ide iza patrijarha i slika sve-
taca koje su no{ene sve do hrama svetog Save. Dakle, dobrano smo
u~estvovali i u tome da se Nikolaj Velimirovi} kanonizuje, kako god
to nama izgledalo i iz te ko`e }emo te{ko nazad. Ali mi mo`emo da
ka`emo - Okej, ljudi, slu{ajte, pedofilija je ozbiljan problem i hajde da
vidimo za{to sve{tenici koji, po svemu sude}i, jesu odgovorni za pe-
dofiliju - nisu osu|eni. I hajde da pritiskamo s te strane, tu }emo
dobiti mnogo {iri konsenzus.
Svetlana Luki}:
Dakle, sada imamo problem kako da spojimo dve stvari. Od prve ne
mo`e da se odustane, jer je na{ posao da je analiziramo, da ukazujemo
na ono {to je pogre{no, na ono {to je dobro, da ukazujemo na to kako su
te stvari re{ene u zemljama koje bez manje ironije mogu da se nazovu
demokratskima. S druge strane je to {to vi zovete pomeranjem dru{tva
napred.
Srbijanka Turajli}:
Mi sedimo u {ancu i toliko smo duboku rupu iskopali da vi{e ne
znamo kako da iza|emo iz sopstvene rupe. Mi svoju drugost gradimo
Srbijanka
Turajli}
na na{em razumevanju pro{losti. Izlaz iz te drugosti ili pribli`ava-
nje bismo mogli da tra`imo samo u pogledu na budu}nost.
Svetlana Luki}:
Na{a drugost se ne odnosi samo na na{e razumevanje pro{losti, ve}
i na elementarne demokratske vrednosti. Dakle, na to {ta je pravo
manjine ili {ta je normalna procedura za dono{enje ustava.
Srbijanka Turajli}:
I mi smo radili na tome da se ustav ne donese i dozvolili da se on
donese neregularnim referendumom. Hajde sada da se posvetimo
tome da se makar taj ustav, takav-kakav je, po{tuje, hajde da nam to
bude tema. Ustav se kr{i, a niko se ne uzbu|uje. Hajde da se bavimo
pitanjem privatizacije. Mi vi~emo iz te svoje rupe i na{ glas ne dopire
vi{e nigde. Neki mladi slu{aoci sede po svetu, slu{aju nas i to im se
jako dopada, sede i ovde neki mladi ljudi i to slu{aju, pa se i njima
dopada. Omladina je uvek revolucionarno nastrojena, ali ovo nije
vreme za revoluciju. Vreme je za evoluciju, a mi se u tome ne snalazi-
mo i to je ono {to me zapravo mu~i. I zato sam i po~ela celu pri~u, jer
mi se ~ini da je vreme za neke druge ljude. Ne verujem da mene vi{e
iko mo`e da vidi u evolucionoj ulozi, jer svi misle da sam ja revolu-
cionar. I vra}am se na ovo istra`ivanje Piza. Za{to su svi hteli da ja
komentari{em Pizu? - Zato {to }u ja to re}i jasno, kratko i o{tro, a to
je ono {to mediji vole. Mo`da mi i treba da ostanemo tu gde jesmo, da
insistiramo na tome dok ne odumremo.
Mi u Milo{evi}evo vreme nismo otvarali ta pitanja. U doba kad je
opozicija ujedinjena vidovdanskim saborom gorela je Bosna. Ali o
Bosni niko nije pri~ao. Za{to nije pri~ao? Zato {to je svima bilo jasno
da o pitanju Bosne mi nemamo konsenzus, a bilo je neophodno da se
skupi sto hiljada ljudi pred skup{tinom. Dakle, ako ja otvorim pita-
nje Bosne, bi}e ih dvadeset hiljada, a to mi je malo, pa ga onda ja ne
otvaram. A ako otvorim pitanje Milo{evi}a, bi}e ih sto hiljada. Pa,
tako smo na kraju sklonili Milo{evi}a.
I sada moramo smisliti ne{to {to je primereno ovom vremenu. Hajde
da neke teme izbacimo, hajde da neke ubacimo i da nam one postanu
barem isto toliko va`ne kao i ove koje neprekidno vrtimo i nikuda s
njima ne sti`emo. Zaista prime}ujem kod svih nas potpunu frustri-
ranost, jer stalno ponavljamo iste stvari bez ikakvog rezultata. @ivi
56
07
.12.
07
. smo ljudi i `elimo da kada ne{to pri~amo to negde odjekne, da to
nekoga pomeri. Ako nikoga ne pomera, pa ne{to s nama nije u redu.
Budu}i da ~ovek ne voli da prizna da ne{to s njim nije u redu, on
postaje frustriran i svi drugi su mu glupi, idioti, potkupljeni, prljavi
i nerazumni, samo je on ~ist i ispravan. S kim }ete u dijalog na takav
na~in?
Svetlana Luki}:
Od ~ega najvi{e zazirete u nedeljama i mesecima koji nam predstoje?
Srbijanka Turajli}:
Zazirem od toga da ne po~ne neko ludilo oko Kosova. Ima tih pri~a o
ratnom rasporedu i tako dalje. Nije mi te{ko da poverujem da u ovoj
zemlji postoji jo{ neki umobolnik koji bi bio u stanju da povede rat.
Gledaju}i kako se aktuelna vlada pona{a, mislim i na premijera i na
predsednika, vi{e uop{te ne znam {ta je u ovoj zemlji mogu}e, a {ta
nije mogu}e. Najvi{e zazirem zbog onih nesre}nih ljudi tamo, koje
niko ni{ta nije pitao, u ~ije ime se sve ovo navodno radi, a o kojima
niko ne razmi{lja. Mi sada razmi{ljamo {ta da radimo sa sedamnaest
srpskih op{tina na Kosovu u kojima je izgubljena vlast, a niko nije
razmi{ljao o tome kada su te ljude pozivali da bojkotuju izbore na
Kosovu. Pla{im se tih velikih re~i, te retorike koja }e mnogo pristo-
jnog sveta dovesti u poziciju da ka`e - Bo`e, ne znam kako sada da
reagujem. Dakle, je li Kosovo na{a teritorija? - Pa valjda jeste i kako
da ka`em da je treba dati? Pla{im se da }e nas neko dovoljno violen-
tan, sebi~an i neobazriv, neko koga narod uop{te ne interesuje,
povesti u neko ludilo. Valjda }emo ovoga puta imati dovoljno snage
da se tome na vreme suprotstavimo.
A {ta }e se desiti s onim narodom dole? Da sam vernik, svakog dana
bih i{la u crkvu da se molim za njih. Na`alost, nisam vernik, pa to ne
mogu da uradim i ostaje mi samo da se nadam da }e taj narod nekako
biti za{ti}en. Pla{im se da ova vlast ne}e biti u stanju da ih za{titi, jer
o tome uop{te ne razmi{lja. Prose~nog gra|anina ove zemlje apso-
lutno ne zanima Kosovo. Kada ih pitate - Da li vas zanima Kosovo? -
smatraju pristojnim da ka`u - Kako da ne, ne spavam no}u zbog
Kosova. Ali mislim da to uop{te nije tema u Srbiji. To jeste tema onih
ljudi koji tamo `ive i kojima od toga sve zavisi. Da li }e ovde biti
frustracije zavisi od procene politi~ara ho}e li im to doneti glasove.
Pitanje je da li mi u tome mo`emo da ih raskrinkamo i poka`emo da
Biljana
Srbljanovi}
je Kosovo tema koju oni koriste da ne bi pri~ali o temama koje su
stvarno teme. Evo, to je mo`da ne{to na ~emu se mo`emo na}i, da
svaki put kada neko od njih ka`e - Kosovo, mi ka`emo - Ostavite
Kosovo, hajde da vidimo radna mesta, hajde da vidimo {ta ste uradili
da svi nesre}nici budu prekvalifikovani i na|u posao, {ta ste uradili
da se pribli`imo informacionom dru{tvu, bez kojega nema ekonomi-
je. Ali mi ne reagujemo tako. On ka`e - Kosovo, a mi ka`emo - Kosovo
je izgubljeno. Ulazimo u taj besmisleni ping-pong, umesto da ka`emo
- Ne, vi nas la`ete, vi folirate da vas zanima Kosovo da ne biste pri~ali
o drugim temama, a mi ho}emo samo o drugim temama, ne}emo o
Kosovu. Ako bismo to uspeli da postignemo, eto nama normalne
predizborne kampanje. Da li }emo uspeti, vide}emo.
Svetlana Luki}:
U nastavku emisije slu{ate dramsku spisateljicu Biljanu Srbljanovi}.
Biljana je bila na premijeri svog novog komada Barbelo, u
Jugoslovenskom dramskom pozori{tu u Beogradu.
Biljana Srbljanovi}:
Radikali ovde va`e za neprijatelje demokratskog bloka i svako ko je
protiv vlade biva izjedna~avan s njima. E, sada se pojavila ta narod-
nja~ka opcija vlasti, neki vrlo organizovani ljudi koji koriste re~nik i
ideologiju radikala i Milo{evi}a iz devedesetih godina. Ispad pripad-
nika Nove Srbije u Aran|elovcu sam shvatila kao prvi dan predsed-
ni~ke kampanje Velje Ili}a. Vlada Srbije to toleri{e, kao {to po{tuje
ideolo{ku matricu Nove srpske politi~ke misli. To je devetnaesto-
vekovna, neostvariva ideja i svi oni to znaju, ali nastavljaju da izvode
te la`ne zaklju~ke uz osmeh, tihim, piskutavim glasovima. A kada ti
do|e{ i vikne{, lupi{ rukom o sto i ka`e{ - Bando, vi la`ete, vi
plja~kate dr`avu, mi smo taoci petnaest odsto teritorije, vi nemate
pravo na to - onda te oni optu`uju da si primitivac, jer ne znaju {ta
drugo da ti ka`u. Moj problem je to {to se i s ove druge strane neki
vrlo ozbiljni ljudi tako|e previ{e oslanjaju na taj istoricisti~ki pogled
na Srbiju i uporno tvrde da postoji ista matrica koja se ponavlja.
Meni i stranci ka`u - Vi ubijate svoje vladare i to vrlo surovo i onda
slavite te atentatore, Apis vam je heroj, Gavrilo Princip jo{ ima svoju
ulicu, a ubio je prestolonaslednika i trudnu `enu i prakti~no zapo~eo
veliki svetski rat. On jo{ ima svoju ulicu u Beogradu, a Zmaj-Jovi su
oduzeli pola ulice. Za{to bismo mi bili taoci Kosova? [ta se u ovoj
dr`avi doga|a ve} godinu dana, osim Kosova? [ta? Odli~no se se}am
58
07
.12.
07
. kako sam izabrala svoju radnju za hemijsko ~i{}enje. To je ~ovek koji
je uspeo Ko{tunici da o~isti odelo umazano jajima i paradajzima koje
je ovaj popio u Kosovskoj Mitrovici. Pa onda }e meni o~istiti sve.
Prema tome, Srbi s Kosova ne vole ni Ko{tunicu.
Milo{evi} nije bio nacionalista, on je bio oportunista, a ovaj ~ovek
jeste nacionalista. On bi stvarno mogao da zapali Bosnu iz li~nog
ube|enja da je srpska nacija va`nija od bilo ~ega drugog, pa i od svet-
skog mira. S druge strane imamo to pribli`avanje Rusiji. Mi nikada
nismo bili s Rusima, ~ak ni u vreme komunizma. I tada smo imali
koncentracioni logor za one koji su hteli da se zbli`imo s Rusima. I
odjednom je taj Putin fasciniran Milo{evi}em, a Ko{tunica Putinom.
To je Milo{evi}eva pobeda iz groba, koju ne mogu da shvatim i ne
mogu da shvatim ljude iz \in|i}eve vlade koji pristaju da u~estvuju
u ovome. Ne mogu da verujem da je to samo pitanje funkcija i
polo`aja, jer to ovde i nije na nekoj ceni. Ovde i kralja zovu ~ika Pera.
I {ta onda zna~i biti {ef dr`ave u Srbiji? Ne, mora da tu ima ne~eg dru-
gog. Mi ne znamo do kraja {ta je to, ali njima se to u`asno isplati.
Dokle }e to da se trpi?
Vidim da je Mira Markovi} postala kolumnista nekih novina.Ta `ena
je, ako ni{ta drugo, oplja~kala ovu dr`avu, `ivi na milijardama u
Putinovoj Rusiji i ona je najnormalniji kolumnista, koji potpuno
legitimno pi{e, `ali se na pogromnu politiku zbog koje ne mo`e da
do|e mu`u pod lipu. A ti ne mo`e{ u Aran|elovcu da govori{, ne}e da
te puste da ka`e{ dve re~i. I tebi ka`u - Ti si Srpkinja, pa kako ne voli{
svoju dr`avu? Ja sam prvi put u svom `ivotu osetila patriotizam 1995.
godine, kada sam bila u Njujorku i u{la u veliku i jako poznatu
knji`aru i videla u izlogu knjigu U potpalublju Vladimira
Arsenijevi}a. To je patriotizam i ja sam mnogo ve}i patriota nego svi
ti {to se kupaju u bazenu i rade trbu{njake i slikaju se za Gloriju, a
posle toga organizuju autobuse da do|u tebe da biju, po{to si ti slabi-
ja. Videla sam tu kampanju solidarnosti s Kosovom. Potpuno mi je u
redu da umetnici stanu iza svojih re~i, ali ta re~enica - Kada je neko
u nevolji, ja ne okre}em glavu, to mo`e i NATO da napi{e. 1999. je to
mogao NATO da napi{e - Kada je neko u nevolji, ja ne okre}em glavu,
nego izrokam bombe, pa sredim stvar. Pazi, setili smo se zadnja tri
meseca da predla`emo ne{to potpuno sumanuto. Ko zna {ta smo sve
mogli stvarno da izvu~emo za te gra|ane srpske nacionalnosti da
smo zaista pregovarali, a ne do{li na pregovore s umobolnim pred-
Biljana
Srbljanovi}
lozima. [ta zna~i to - pregovori treba da traju dok se ne na|e re{enje?
Kao {ibicari - ovde nije, nije ni ovde. [ta, ceo svet je glup i svi }e da
poveruju u glupavu strategiju razvla~enja i da pristanu na nju kao na
re{enje? Nekada se problemi najbolje re{avaju tako {to se ne re{avaju
- to je o~igledno jedina ideja koju imaju. Pri tome sam sigurna da je
Putin video akcioni plan. Odakle im pravo da odlu~uju u na{e ime, pa
da li su oni apsolutisti~ka vlada, da li oni imaju pravo na sve? ^ekaj-
te, to su ipak neka dr`avna pitanja. Za{to oni pola`u ra~une predsed-
niku druge dr`ave, a ne svojim gra|anima? Odakle njima pravo da
imaju akcioni plan za koji mi ne znamo i koji nismo odobrili?
Opet su me pominjali u Blicu, imaju neku listu mo}nih `ena, mo`e{
misliti. I sad vidim Milku Forcan. Prvi put sam videla njenu biografi-
ju. Ona je 1969. godi{te, u{la je u Deltu kada je imala dvadeset dve
godine i to joj je jedino radno mesto. Ona je vrlo mo}na i cenjena, ali
kako se ljudi ne zapitaju - Ova `ena o~igledno ni{ta drugo nije radila
nego samo s tim ~ovekom, u vreme Milo{evi}a i u vreme Ko{tunice,
pa da li je to normalno? Ako pristajemo na to, onda cela Srbija mo`e
da bude na listi mo}nih osoba. To zna~i da za neke postoji zakon, a za
neke ne postoji. Svakoga dana osvane barem jedan naslov tipa - ^eda
naru~io ubistvo ovoga, ^eda se drogirao s ovim, ^eda zaklao ovoga,
~upao drvenim kle{tima. Uporno pri~am o tim tabloidima, mada me
sada vi{e zamaraju ovi provladini, {atro ugla|eni. Da li }e jednom
neko da zatvori te novine? Ne, nego je problem Pera Lukovi}. Mislim
da on nije smeo onako da vre|a i uop{te ne volim taj stil, mada
stra{no volim Peru. Ali se cela dr`ava te nedelje bavi Perom
Lukovi}em, koji je objavio tekst u hrvatskim novinama, a u isto
vreme izlaze tekstovi da je ^eda naru~io ubistva raznih ljudi i niko ne
postavi pitanje kako je to mogu}e. Imam utisak da se cela dr`ava bavi
sa osam odsto stanovni{tva, oni su u ratu s nama. Oni }e na kraju
pru`iti ruku svima, ali ne}e nama.
Mi smo ono {to njima sre}u kvari, mi stalno ubadamo tamo gde boli,
mi ih su{tinski nerviramo. Maltretira ih to {to nemaju potvrdu u
intelektualnom delu stanovni{tva. I ovi {atro analiti~ari koji su se
pojavili u zadnje dve godine su poku{aj da nam poka`u kako i oni
imaju svoju Cecu. Oni uporno grade mre`u nekih izmi{ljenih novih
ljudi Srbije. Ne zna{ {ta su oni, osim {to su analiti~ari, i {ta oni rade,
osim {to analiziraju nas.
60
07
.12.
07
. Svetlana Luki}:
Kada govorimo o analiti~arima, ~ove~e, ako si }utao devedesetih, }uti
i sada, propustio si svoju {ansu.
Biljana Srbljanovi}:
Ne samo da si propustio svoju {ansu, nego si ukinuo mogu}nost da
ikada vi{e i{ta ka`e{. Mora{ stvarno biti mnogo veliko |ubre da se
boji{ da progovori{ u vreme Milo{evi}a. Oni }e ti sada nabrajati pozi-
tivne osobine Milo{evi}eve vladavine, ali ne}e primetiti da je Srbija
sve ratove gubila, ~ak ni teritorijalnu odbranu Slovenije nije pobedi-
la. I stalno nam govore kako je sedamnaest zemalja NATO-a napalo
jednu malu zemlju. A za{to si ti ulazio u taj rat? Ti si ga izgubio. Ne
znam {ta sada oni o~ekuju, da se vratimo na ono prethodno? E pa ne
mo`e. U{ao si u pregovore, a onda ho}e{ da oni traju beskona~no. Pa
ne mo`e. Na{a strategija je da izgubimo, to je taj mit da opet pad-
nemo kao `rtva novog osmanlijskog carstva. \in|i} se ovde nije
upisao u istoriju zato {to je ne{to uspe{no uradio, on se upisao u
istoriju kada je ubijen. Tako i Ko{tunica, on, ~ovek, `eli da se upi{e u
istoriju kao onaj koji je do poslednje kapi tu|e krvi branio Kosovo, ali
ga je izgubio. To je vrlo sli~no islamskom fundamentalizmu, ta potre-
ba da se `rtvuje{, a u stvari da time poka`e{ da ti ne mo`e{ da uradi{
ne{to dobro, nego mora{ da uradi{ ne{to po ~emu }e te zapamtiti ge-
neracije. Ne{to si hteo, ali nisi mogao, nisu ti dali.
Svetlana Luki}:
To je i tre}erazredno i zabrinjavaju}e - ako izgubimo, zapali}emo sve,
napravi}emo {tetu.
Biljana Srbljanovi}:
Mnogo volim filmove Gorana Markovi}a i u Tajvanskoj kanasti neka
budala koju su svi izradili, a on to nije ukapirao, penje se uz neko
brdo i ka`e - Idem ja da se ubijem, da vam svima jebem mater. Ne
znam za{to mi insistiramo na tome da i mi mo`emo da igramo roken-
rol. Postoje dve dr`ave na svetu koje to mogu, mi ne mo`emo da bude-
mo tre}a. Bosna ne bi pre`ivela novi rat, to bi bila apsolutna pusto{,
svi bi se iselili i pomrli od tuge. Ne znam ko mo`e da pomisli da je
re{enje nova izolacija, osveta. U stvari, mi smo neozbiljni. Imamo pri-
liku za jedan veliki gest, da ka`emo - Ceo svet ho}e ovo, nismo uspeli,
dobro, va`i, ovo je na{ gest dobre volje. [ta da radimo, mi smo u
pravu, vi niste u pravu, ali ako vi svi to mislite, okej, dajte da vidimo
Biljana
Srbljanovi}
{ta mo`ete da uradite sa srpskom manjinom tamo, dajte da vidimo da
li mo`ete da nam izgradite autoputeve. Ti tu ne daje{ teritoriju, ne
prodaje{ je za novac, jer to ve} nije tvoje, to prosto nije tvoje.
Devedeset odsto toga je izborna kampanja svih njih i samo kada bi se
ti izbori kona~no zavr{ili, da ne budu nervozni, da mo`e ta
Demokratska stranka vi{e da se oglasi, da ne budu toliko u strahu da
ne}e dobiti termin za izbore i da njihov kandidat ne}e pobediti. To
jedno mesto dr`i tu celu stranku i pola vlade kao taoce. Ako Srbija ne
izglasa njega, bi}e Toma Nikoli}, pa {ta se ti toliko sekira{? A ni{ta
ne radi{ da promeni{ politi~ki kurs. ^ak i \eli} ho}e da nam doka`e
da on nije francuski |ak nego Srbenda. To ne mogu da shvatim, on je
pametan ~ovek, neki kao perspektivan politi~ar. Ovde se `ivi za
danas. Svi zajedno bi trebalo da tra`imo {ta je dobro za Srbiju, a ne
da permanentno otvaramo nove krize, koje traju u nedogled. Da li je
za Srbiju dobro da prekine diplomatske odnose s polovinom sveta? Ja
mislim da svi mo`emo da se slo`imo da to nije dobro. Ne, nego se i to
pitanje postavlja na neki perverzan na~in, koji nas opet raslojava.
Cilj je da poka`em da ja ne mogu s tobom da se slo`im. I zato ka`em,
oni }e se pre slo`iti sa svojim neprijateljima, sa svima protiv kojih su
ratovali u okru`enju. Zna{, meni ljudi ka`u - Ti nisi patriota. Da li
treba da ubijem da bih pokazala svoj patriotizam ili treba ne{to da
uradim za ovu zemlju? Kada neko baci jo{ |ubreta na ulicu ovog
prljavog grada, to je po meni izdajni~ki gest. Svaka pepeljara
ispra`njena ispod automobila na parkingu, pa kada krenu kola -
ostanu one hrpice, za mene je gest veleizdaje. Ti, zna~i, ne brine{
nimalo za to {to je tvoje, a oni nas napadaju da mi izdajemo ne{to {to
nije na{e. Po~e}u da nosim majicu - Ja nisam izdajnik. Devedesetih ti
je bila ~ast da te nazovu pla}enikom Amerike i izdajnikom. Sada me
to vre|a. Ja, na primer, mislim da oni poslednjih godinu dana rade
sve protiv svoje zemlje. To nije samo ideolo{ka pri~a, ona je konkret-
na. Okreni se oko sebe i vidi. Za{to te pelene ne mogu da se oslobode
poreza, zbog ~ega? U ~emu je problem, za{to? To je patriotizam.
Njima su to male teme, njima je gadno da se time bave, oni se bave
misaonim fudbalom - koji im pri tom ne ide.
Kada Kosovo proglasi nezavisnost, oni istog trenutka moraju da daju
ostavke, da ka`u - Mi smo probali, nismo uspeli, sada se stavljamo
vama na volju, pa vi odlu~ite da li neko drugi ima bolji program.
Verovatno bismo mi ponovo izabrati te iste, ali nije va`no, ti mora{
62
07
.12.
07
. jednom da povu~e{ crtu i da podnese{ ra~un, jer to nije tvoje i nisi ti
tu do{ao da apsolutno vlada{, da nikome ni{ta ne govori{, da se
podsmeva{ i prezire{ svoje gra|ane i svoj narod. Ovde si ti ipak vrsta
heroja ako uspe{ da mazne{, a da te ne uhvate. Ljudi ne razmi{ljaju o
tome da je svaka plata direktno povezana s kosovskim pitanjem, sa
sva|om svakog od na{ih predstavnika s bilo kojim svetskim
zvani~nikom. Svaka plata u Srbiji, stanje u bolnicama, direktno su
povezani s tim. Oni prodaju populizam kao demokratiju, oni prodaju
ideju da svaki ~ovek ima pravo da ka`e {ta god `eli, to je kao plural-
izam mi{ljenja. Mi nikada nismo imali pravi demokratski period, ~ak
ni u vreme posle 5. oktobra, jer nije bilo ljudi koji to mogu da iznesu.
Mi nikada to nismo imali, a o~igledno je i da nas to ne zanima. Ista
stvar je u Rusiji, njih to jednostavno ne zanima, to su ljudi koji `ele
da im neko vlada i {to taj vi{e prezire sopstvene gra|ane, to ga oni
vi{e po{tuju. To sam primetila, taj Milo{evi}ev pogled prema nama,
kada iza|e jednom u dve godine, kao da mu ne{to smrdi, pa }e on da
ti se obrati s te dve re~enice. To isto ima ovaj Ko{tunica, potpuno isto
ima Putin. To nije imao ni Luj XIV, a mi to volimo, to po{tujemo.
Za{to ne po{tuje{ nekog ko `eli ne{to da ti objasni, ko je isti kao ti?
To ne, nego po{tuje{ samo ovog {to zna neku tajnu, a ja bolje da ne
ulazim u to.
Zategnemo li diplomatske odnose sa svetom, to }e voditi u ozbiljnu
ekonomsku i politi~ku krizu koja mo`e da traje u nedogled i koja }e
dovesti do ukidanja jedva zapo~etih institucija. Onda oni mogu da
vladaju dokle ho}e, mogu da proglase vanredno stanje, mogu sve {to
ho}e. Mislim da ipak ne}e i}i silom, ne mo`e ni njih to da dr`i previ{e
dugo. U izolaciji nema love, nemaju odakle da drpaju, na ~emu da
zara|uju. Najgore {to mo`e da se desi jeste stanje plutanja u
nere{ivoj polukrizi slede}ih recimo pet godina. Mi mo`emo da
re{avamo kosovsko pitanje sami sa sobom dokle ho}e{ i da se ni{ta
drugo ne re{ava, nego samo to. Ne znam u {ta }emo se pretvoriti, da
li ovde postoji neka vizija mimo Deltinih ulo`aka i dr`anja dva milio-
na stanovnika pod opresijom. Ne{to mislim, ajde da na|emo najma-
nji zajedni~ki imenitelj.
Svetlana Luki}:
Slu{ate pisca Marka Vidojkovi}a.
Marko
Vidojkovi}
Marko Vidojkovi}:
Imao sam u Aran|elovcu promociju knjige i dolazim ja u Aran|elo-
vac, kad tamo panduri. Za{to sad panduri zbog mene, {ta je bilo?
Neka organizacija je bila u fazonu - Ne mo`e Marko Vidojkovi} da
prlja Aran|elovac. Pri ~emu je u pitanju knji`evno ve~e, zna~i ja
sedim i ~itam odlomke. Mermer i zvuci, to je smotra kulture, gost -
knji`evnik Marko Vidojkovi} i neke budale su to htele da spre~e.
Ni{ta se nije dogodilo i nisu se pojavili, sve je pro{lo okej, ali mi je to
bilo zanimljivo, jer se nikada nigde takvo ne{to nije desilo, ~ak ni u
vreme kada sam promovisao Kand`e. Nikada se nije desilo da je bilo
kakva grupa poku{avala da mi prekine promociju. Oni su toliko
ponosni na svoj jebeni Aran|elovac. Ja ne bih bio ponosan na grad u
kojem postoje retardi koji }e da zabranjuju promocije knjiga.
Svetlana Luki}:
Jesi li hteo da ide{ s nama?
Marko Vidojkovi}:
Naravno, imao sam ideju, poveo bih jo{ nekog sa sobom i ne bi se sve
tako mirno zavr{ilo. Super je kada je tu murija, murija voli da razdva-
ja i tek onda je tu~a slatka, ali je bolje {to je ovako ispalo. Mislim da
je ovo apsolutni plus za Pe{~anik, jer je opet pokazao da je to Srbija.
To je Srbija, ono tamo nije Srbija, ono tamo je otpad. Taj otpad koji
ide okolo s Putinovim slikama, kokardama, bradurinama, krstovima,
to je po{ast koja }e da dovede ovaj narod do istrebljenja. Mene boli
dupe, poslednje {to gledam kod ~oveka jeste koje je nacije, ali mislim
da ima mnogo ljudi koji vole srpski narod i vole Srbiju kao
metafizi~ki pojam. E, tim ljudima treba da do|e iz dupeta u glavu da
upravo takve budale uni{tavaju Srbiju. To je suicidalno pona{anje. Ja
sam daleko od hri{}anina i od pomisli da tu nekog treba `aliti ili
shvatiti. Ja ih i `alim i shvatam, ali mislim da se protiv toga treba
boriti.
Vidim da banke ni~u na svakom }o{ku, dinar je vrlo stabilan, privati-
zacija se ubrzano privodi kraju, bi}e novih paso{a, bi}emo i kandidat
za Evropsku uniju za jedno godinu dana. Zna~i, sve to tako ide kada
gleda{ privatno. Ali kada gleda{ televiziju, izgleda kao da samo {to
nismo bombardovani. Pojavi se ro{ava, bradata budala i pri~a o
nekom ratu. Mar{, bre, u pi~ku materinu, o kom ratu on mo`e da
pri~a? Jedini rat koji ovde mo`e da izbije jeste da ljudima dopizdi i da
64
07
.12.
07
. svako udari na svakog ko mu ide na nerve, {to je na privatnom nivou
ve} i po~elo. Nema ko }e vi{e da ti ide na nerve od ro|ene `ene ili od
ro|enog mu`a ili od ro|enog deteta i sad svi ti nervozni ljudi, ubijeni
u pojam, po~inju da ubijaju, da kolju jedni druge po ku}ama. Taj tihi
gra|anski rat je ve} po~eo. Ne mo`e{ ni{ta, mo`e{ samo da ubije{
bli`njeg svog, a sve to je rezultat marketin{ke kampanje i strategije
ove vlade koja traje ve} godinama. Kada se setim \in|i}eve vlade,
glavna poruka i sve {to je taj nesre}ni ~ovek kao papagaj ponavljao
bilo je - Radite, radite, radite na sebi, niko ne}e umesto vas da radi,
ne}e preko no}i da bude bolje, to je mukotrpan, dug, te`ak put, mora
da se {ljaka, mora da se radi i niko to ne}e umesto vas. Ako radite na
sebi, tako }ete najbolje da pomognete i svojoj porodici i dr`avi. To je
~ovek pri~ao, onda su ga ubili, e, onda je do{la nova vlada koja samo
pri~a - Crna Gora, Crna Gora - ode Crna Gora; Kosovo, Kosovo, Kosovo,
Kosovo... Zna~i, zvani~ni politi~ki marketing je do{ao na nivo
Milo{evi}evog iz najgorih godina, 1998, 1999, 2000. godine.
Meni sti`e plata svakog prvog u mesecu i ta plata je super i znam
gomilu ljudi koji zavr{e fakultet, zaposle se, imaju sasvim normalne
plate, privatno vode normalne `ivote. Javno se di`e neka neverovatna
tenzija, a ne vidim nikakve sankcije na pomolu, ne vidim da nam bilo
ko preti sa strane. Sve pretnje i sva tenzija poti~u iznutra. Jedino {to
mogu da zaklju~im jeste da neko iz li~nih razloga di`e tenziju u
javnosti da bi se skretala pa`nja s onoga {to je zaista bitno, a zaista
bitno jeste to da je 2005. godine Ko{tunjavi napravio sastanak
Milana Mi{ice Beka, ovog Mi{ka i Radulovi}a o dilovanju C marketa
i Delte. [ta be{e aktuelno 2005. godine? - Crna Gora. Poenta je u tome
da se i sada verovatno rade raznorazne takve muljavine i mutljavine
i da oni pune d`epove parama, a da bradate, krezube, lude budale
misle da }e kona~no Putin da napravi veliku Srbiju. I tako se mi bije-
mo i ubijamo izme|u sebe i mrzimo jedni druge, a onaj ko je sve to
smislio, veliki brat, nam i dalje pu{ta pri~e o Kosovu. I mislim da se
na ovoj, pod znacima navoda, na{oj strani konstantno pravi ista
gre{ka, jer mi se kao budale uvek upecamo. Nije to nikakva
neonacisti~ka dr`ava, to je dvadeset kratko o{i{anih idiota i degene-
rika koji su tu stavljeni da bi se digla pra{ina. Onda se naravno
pojave neofa{isti, pojavi se Jo~i}eva murija, koja je na kraju ispala
najve}i borac protiv fa{izma, jer su ih u Novom Sadu opeglali od
batina i pobacali u pritvor. Na kraju }e svi da dobiju osam do deset
dana prekr{ajnih kazni i nikom ni{ta.
Marko
Vidojkovi}
Ratko Mladi} je jedini uslov. - Ih, ne{to ne mo`emo da ga na|emo, ali
stra{no se trudimo. Ne zato {to oni vole Ratka Mladi}a, i tu se opet
pravi ta zamena teza, pa se mi uvek pecamo i pri~amo kako je Ko{tu-
njavi za{titnik ratnih zlo~inaca. O~igledno da ~ovek koji je organizo-
vao poklanjanje C marketa Delti nije za{titnik ratnih zlo~inaca nego
kriminalac, prema tome, taj lik ne {titi Ratka Mladi}a jer mnogo voli
njegova herojska dela, nego mu je super da se s tim odugovla~i, jer
kad je lov u mutnom i kad nema{ nikakvu kontrolu sa strane, ti i
dalje mo`e{ da radi{ {ta ho}e{. U ove ~etiri godine otkako je \in|i}
poginuo, jedino {to vidim da se promenilo jeste da je Delta od sebe
napravio monopolistu. I Delti polako dolazi kraj, jer kao {to su Kari}a
sjebali za dva dana, tako }e da sjebu i ovoga za tri dana, ali mi se uvek
upecamo, stvarno smo zvezde gluposti. Koliko su ti sa {ajka~ama,
kokardama i Putinovim slikama retardirani, e, isto toliko puta smo i
mi ispadali retardirani.
Nije pravi problem jebeni Ratko Mladi}, jebe{ mi mater, poludeo sam
vi{e od cele te pri~e. Zami{ljam ih kako se s nekim na Zapadu tale za
sve te pare koje se ovde otimaju dok mi ~ekamo Godoa, jebote, da se
pojavi vi{e u jebenom Hagu. Ko zna gde je i ko zna da li je `iv, u kraj-
njoj liniji, toliko je zloupotrebljavan sa svih strana da to nije normal-
no. Kosovo je takva prevara, Kosovo - Srbija, Kosovo u centru moje
du{e, mar{ bre u pi~ku materinu. Razmisli samo malo sopstvenom
glavom, vrati se ako je ikako mogu}e jebenih osam godina unazad i
seti se {ta se de{avalo oko tog Kosova. Seti se kako smo izba~eni s
Kosova i onda razmisli malo {ta s tim Kosovom mo`e da se uradi. I
niko te ne udara po u{ima i glavi da pri~a{ da Kosovo nije tvoje, niko.
Nikada nisam nikoga ~uo da Kosovo pominje kao uslov za ulazak
Srbije u Evropsku uniju, nikad. Ta pri~a se ubacuje samo da bi ovi
retardirani idioti, koji sada misle kako sam ja izdajnik, tripovali
kako je Kosovo centar na{e du{e. Meni je to jasno, ja samo pizdim {to
drugima nije jasno. Oni }e da proglase jednostrano nezavisnost, mi
}emo da ka`emo - Mi to ne priznajemo, na Zapadu }e neko da prizna,
neko ne}e da prizna i onda }e tu da se di`e tenzija. Njima na Kosovu
}e biti odvratno, svima odreda, a nama ostalima, ako budemo krenuli
ka Evropskoj uniji, i ne}e biti tako lo{e. E, meni je `ao onda tih ljudi
na Kosovu, {to ih se niko nije setio.
Ako ti je ve} toliko Kosovo u du{i i kao svakog od dva miliona
Albanaca kapira{ kao svoje gra|ane, a koji, by the way, tamo gladu-
66
07
.12.
07
. ju, nemaju struje, nemaju vode, u raspadu su sistema - idi pitaj nekog
na Kosovu kako `ivi, bio Srbin, bio Albanac, da li mu je lepo, da li mu
je strava, cveta li posao. Cveta jedino ono {to je cvetalo sve vreme,
heroin je tu klju~na stvar. Za{to niko nikad nije pri~ao o heroinu, ~iji
su heroin valjali [iptar i Kum, neka`njeno? Za dr`avu. Ko im je bio
distributer? Oni su se svi pajtali izme|u sebe, ti drag-lordovi, a ovde
se deca truju i umiru. Milo{evi} ma`njava pare, jebi ga, od [iptara i
od Kuma, ovi dole, Haradinaj, ma`njavaju pare, jebi ga, i sad su oni
svi kao u dobrom poslu, a ostali crkavaju. Za{to se jebena Delta nije
setila da ka`e - Ej, ljudi, po{to smo mi veliki carevi, okej, mo`da smo
malo monopolisti, ali kao {to otvaramo hipermarkete u Bugarskoj,
za{to ne bismo otvorili lanac od sto hipermarketa na Kosovu?
Otvaramo radna mesta za na{e gra|ane Albance. Sad je prekasno,
sad niko na to ne bi pristao, ali makar da je neko to rekao, to bi bio
mnogo bolji takti~ki potez nego da pominje{ Olandska ostrva,
Tajvan, Hongkong i ne znam ni ja {ta. To danas vlada svetom, onaj ko
ti daje posao i platu vlada tvojom zemljom. Pa neka ljudi razmisle ko
vlada ovom zemljom.
Naravno da niko nije lud da pravi rat na Kosovu. Jedini rat koji }e da
se pravi jeste onaj o kojem sam malopre pri~ao, tihi rat, jer neko
kome je Kosovo u du{i, jer mu je to Ko{tunjavi utuvljivao, ispirao mu
mozak putem ekrana ovolike godine, taj }e da napadne nekoga za
koga misli da je izdajnik. Eto, to je taj rat za jebeno Kosovo. Za{to ne
ratuje{ za Kosovo onako kako se to radi u svetu, za{to ne ulo`i{ pare
u to Kosovo? - Pa ne}u ja [iptarima da dajem plate, zna{, to su [iptari.
Pa jebem ti ja mater, to su gra|ani na{e zemlje. Kad se setim onog
jebenog ustava i svih tih sli~nih sranja gde ti je [iptar super kad
pri~a{ da je gra|anin tvoje zemlje, a nije ba{ toliko super kad treba da
glasa i kad treba da mu da{ platu. Ja ne vidim mogu}nost za neku ten-
ziju dramati~nih razmera. Ovo je tenzija dramati~nih razmera zato
{to ljudima nije dobro, pojedincima nije dobro.
Primetio sam letos i od nekoliko ljudi sam ~uo - Je l' ti provaljuje{
kako je odjednom ne{to lepo, neki je lep vajb napolju, te sviraju
Pepersi, te sviraju Stounsi, te sija sunce, te nekako mirno, fino, ljudi
nasmejani, ne{to se promenilo, da li je mogu}e da ne{to ide nabolje?
Ja sam im rekao - To je samo zato {to je ova banda oti{la na odmor i
onda nema dizanja tenzije preko medija; vide}ete kad vam se vrati to
sranje, bi}e vam gore nego ikad. I evo, vratilo se i gore nam je nego
ikad. Pojavili su se krezubi ludaci koji zabranjuju Pe{~anik, toga nije
bilo. To je rat niskog intenziteta koji najvi{e odgovara onima koji
kradu i nas, a bogami i te s Putinovim slikama, njih mo`da i najvi{e.
Nervira me {to sam u apsurdnoj situaciji da ja u Pe{~aniku crtam
onima koji bi me palili na loma~i {ta im se de{ava. Neki ljudi mrze
druge ljude zato {to im govore istinu, to nije normalno. To je zato {to
pojedinac govori istinu, a ne govori ti je dr`ava. Dr`ava pravi bilbor-
de s glumcima i ostalima, a danas sam video i Abrahama Linkolna.
Majke mi, kad se ide ka Pan~eva~kom mostu, verovali ili ne, tamo gde
kamion~ine skre}u na obilaznicu - tamo imate bilbord s Abrahamom
Linkolnom, neki njegov citat i dole naravno - Kosovo je Srbija.
Milo{evi}ev marketing s po~etka devedesetih godina imao je svrhu
da napali ceo narod da mrzi Hrvate, muslimane i da ide da ih ubija da
bi njegovi pajtosi mogli da {vercuju oru`je, pljuge, gudru, da prave
piramidalne banke, ma`njavaju pare od zajma za preporod Srbije,
pare od stare devizne {tednje, da od toga sebi prave imperije. Tad si
imao samo dva i po televizijska kanala, na kojima su zdu{no pri~ali o
tome kako usta{e ponovo kolju. Ja sam mrzeo Hrvate i mislio sam da
su svi oni usta{e. Dodu{e, imao sam petnaest godina, ali to
funkcioni{e.
Ja nikad ne bih probao da pri~am s nekim ko dr`i Putinovu sliku, jer
je to meni znak da je taj do te mere odlepio da je njemu mesto u lud-
nici. Zna se da je Pe{~anik namenjen istomi{ljenicima. Verovatno
ima tu i mazohista, ludaka, zna{ i sama, koji to slu{aju i onda se
nerviraju. Jebe mu se {ta ja pri~am, jo{ je gore ako je istina, jao,
nemoj, samo nemoj da je to istina, pa ja sad moram da se vratim sto
hiljada kilometara u svom mozgu unazad da bih krenuo ispo~etka i
kona~no shvatio koja igra se igra. Oni su kolateralna {teta, samo ja
se nadam da tome polako ali sigurno dolazi kraj, ne zato {to sam ja
ludi optimista, nego zato {to vidim da tu nije jo{ mnogo toga ostalo
da se proda. Gde je bio Beteks, u zgradi do moje, sada je banka Laiki.
Bila fotografska radnja gore na }o{ku, pedeset metara dalje, a sada je
banka Sosijete `eneral. Sve to ide tamo kuda treba, mi smo prava
tranziciona, polurobovlasni~ka zemlja. Ljudi treba da skapiraju da je
sad fantasti~an momenat da preuzme{ kontrolu nad svojim `ivotom,
da mi imamo mnogo ve}e {anse nego neko u Americi, verovali ili ne.
Marko
Vidojkovi}
68
07
.12.
07
. Letos sam bio u Los An|elesu, bio sam u Danskoj i bio sam u
Bugarskoj. Ode{ u LA, tamo se ustaje u {est-sedam ujutru i radi se do
deset uve~e. Ode{ u Dansku, tamo sve mirno, fino, zemlja sre|ena do
te mere da ti bukvalno krenu suze na o~i, jer vidi{ da Srbija dugo,
dugo ne}e biti takva. E, ali onda ode{ u Bugarsku koja je Evropska
unija, koja nema nijedan autoput, u kojoj ti uzmu putarinu za put s
dve i po trake, ali te upozore - Nemoj da skre}e{ na sporedne puteve,
jer tamo ima bandi koje otimaju automobile. ^ekaj, jebote, pa toga u
Srbiji nema. Ode{ onda u Sofiju, pita{ tamo kako `ive, kolike su im
plate i shvati{ da je Beograd za njih [vajcarska. Za{to je Bugarska u
Evropskoj uniji? Da li zbog NATO-a ili jednostavno zato {to tamo nije
imalo toliko da se pokrade? Ovde kao da se sve cedi, cedi, cedi jo{
malo i da se svi sa svima tale, daj samo da uzmemo jo{ malo, jo{ malo,
da ukrademo jo{ malo, samo para da namaknemo, jer oni razmi{ljaju
samo o parama.
Ova vlada }e da bude dugove~na, sigurno do 2011. godine. Dokaz za to
je i nekakav idiot iz stranke kapitalnog Velje Ili}a koji razbija zajed-
no s radikalima promociju Pe{~anika, a onda mu Boris Tadi} ka`e -
No, no i sve se nastavlja dalje. Bo`e sa~uvaj da se zbog toga ru{i
vlada. Naravno da je bolje za zemlju da predsednik bude Tadi}, a ne
Toma Nikoli}, prosto zbog mentalnog zdravlja gra|ana, a i zbog
imid`a zemlje u inostranstvu. Radikali su toliko puta prodali izbore
Milo{evi}u. Mislim da }e se i ovog puta na}i u situaciji da tu pobedu
nekom prodaju, jer im je mnogo slatko da uzimaju dnevnice i budu
neka opasnost. Oni nas stalno pla{e i za to dobijaju plate, putne
tro{kove i dnevnice.
Sre}an kraj ne postoji u smislu nekog entiteta, sre}an kraj postoji
samo u smislu li~nog `ivota. Prosto, neko ima sre}an ili nesre}an
`ivot. Ja sam u nesre}noj zemlji uspeo sebi da napravim sre}an `ivot.
Bio sam u Danskoj kada mi je prvi put palo na pamet - Jebote, kako
kada se birao na{ fantasti~ni ustav nikome nije palo na pamet da pita
da li je neko slu~ajno za neku vrstu parlamentarne monarhije dan-
skog tipa? Takva monarhija u Srbiji nije mogu}a, jer ovaj narod nije
takav. Tamo ima{ kralja koji je lutka i politi~are koji rade za platu i
svi zajedno rade za svoju lepu malu kraljevinu, maltene komu-
nisti~ku kraljevinu, u kojoj ako ti nije lepo na poslu, ti dobije{ otkaz,
ali onda dobije{ socijalnu pomo} od hiljadu sedamsto evra. Ovoj
zemlji u`asno nedostaje identitet. Da je ovako krnja, odvratna
Marko
Vidojkovi}
zemlja kraljevinica, mo`da bi fudbaleri bolje igrali. Kad smo ve}
natrke~ili jebenu krunu na grb i kad ve} kukamo Bogu u himni, hajde
da budemo kraljevinica. Po~inju da ti se ra|aju takve ideje u glavi.
[ta bi bilo kada Ko{tunica ne bi mogao sebe da do`ivljava kao mini
kralja? Imamo Mi{kovi}a koji je tako|e kralj, pa onda imamo vo|e
stranaka koji su kraljevi u svojim strankama. Samo zato {to ova
zemlja apsolutno nije definisana do{li smo do momenta da
Vidojkovi} pri~a o tome kako mo`da socijaldemokratska monarhija i
nije tako lo{e re{enje. Mi sad moramo da nosimo Putinove slike, jer
nemamo identitet kao zemlja. Molim vas, jebem mu mater, razmisli-
mo, mo`da ipak Aleksandar fucking Kara|or|evi} i nije toliko
tragi~no re{enje kad se uporedi s Putinom. Ej, sad }e{ da proda{
ovome C market, a ovome }e{ da proda{ NIS. Ne treba mi takav kralj,
ne treba mi takav ~ovek na vlasti. Putinove slike na promociji
Pe{~anika u Aran|elovcu su stvarno fantasti~na slika trenutka u
kojem je Srbija.
Evo, danas sam ~itao kako }e B92 da zavr{i kao TV Bastilja, ka`u -
Ve} smo palili televiziju. Pa nemoj da odem da ti zapalim ku}u, pi~ka
ti materina, bre, pa {ta oni misle? Ja }u na svaku agresivnost da
odgovorim agresivno, ja nisam gandista. Nikad nikoga nisam napao
prvi, niti }u, ali jedini lek protiv neonacista je fizi~ka odbrana, to je
jedini lek protiv svih oblika fa{izma, jer fa{isti i nacisti su ti koji
napadaju, pa tako i ti sa {ajka~ama, kokardama i Putinovim slikama.
A ti si, hteo - ne hteo, u situaciji da bude{ antifa{ista. Znamo kako su
fa{isti pobe|eni - te{kim batinama. Sad pi{em o tome kako oni ne
vole Srbiju, pi{em za Politiku, hvala Ljilji Smajlovi} - sada bih joj se
ba{ zahvalio {to sam dobio priliku da pi{em za najstariji dnevni list
na Balkanu. Pi{em u tim novinama kako su upravo ti ljudi oni koji ne
vole ovu zemlju, oni koji su zamislili da je Srbija na zapadu do
Karlobaga, a na istoku do Tokija. Oni to vole, ne svi|a im se ovako
mala Srbija, ali ne svi|a im se {to Srbija ima Vojvodinu, ne svi|a im
se {to ima Sand`ak s nekakvim muslimanima, ne svi|a im se {to ima
to Kosovo s gomilom [iptara. Jeee, kad bi bila neka velika lepa Srbija
samo sa Srbima. A Srba svake godine po ~etrdeset hiljada manje. I
onda oni meni pri~aju - Ej, ako ti se ne svi|a Srbija, idi negde. Pa, pu{i
bre kurac, ko }e mene da tera iz ove zemlje, mar{ ti u pi~ku materinu,
ovo je moja zemlja, ja volim Srbiju vi{e od svih tih zajedno, da se nose
u pi~ku materinu. Neka idu u Rusiju kod Putina, nabijem ga na
kurac. Ja sam taj koji voli Srbiju. On mrzi Srbiju kad nosi Putinove
70
07
.12.
07
. slike, on mrzi Srbiju kad se lo`i na Ratka Mladi}a koji ubija decu i
`ene, jebote, on mrzi Srbiju, jer ta Srbija je ovako sjebana zbog takvih
koji vole samo pare. A taj krezubi smrad, bez para, bez posla, bez
i~ega, on ne voli ni pare, jer zna da ih nema, a ne voli ni Srbiju, jer ni
nje nema, te velike Srbije, on voli samo svog Putina. Mar{ bre u pi~ku
materinu.
Svetlana Luki}:
I za kraj, ove nedelje je Fond za humanitarno pravo obele`io petnaest
godina postojanja. Nata{a Kandi} i njeni saradnici su ovaj jubilej
obele`ili radno, zastupali su `rtve masakra nad albanskim civilima u
Suvoj Reci, u kome je za nekoliko minuta policija u jednoj piceriji
ubila ~etrdeset devet ~lanova porodice Beri{a. Slu{ate najpre Nata{u
Kandi}.
Nata{a Kandi}:
U Suvoj Reci za vreme NATO bombardovanja dogodili su se u`asni,
te{ki i masovni zlo~ini, a optu`nicom je izdvojen jedan doga|aj, a to
je 26. mart i egzekucija, streljanje, ubistvo ~etrdeset devet ~lanova
porodice Beri{a. Za tu`ioca s Kosova nije jednostavno da istra`uje
zlo~ine na Kosovu. Ali ovda{nji tu`ilac mo`e od policije da dobije
podatke o po~iniocima i u ovom predmetu je zna~ajno da je jedan
optu`eni sve do trenutka optu`enja bio pomo}nik komandanta
`andarmerije, {to je jedna od najvi{ih policijskih pozicija u Srbiji. Ni
mi, ni `rtve, nikada ne bismo do{li do njega, jer ne bismo mogli da ga
identifikujemo, nismo ga vi|ali. On ni s kim nije imao li~ni kontakt.
To je do sada najvi{a funkcija koju je imao optu`eni za ratne zlo~ine.
Tu`ilac u ovom predmetu je obavio neka saslu{anja u Pri{tini. Neki
ljudi nisu hteli da se odazovu, jer su smatrali da se ni{ta ne mo`e
o~ekivati od tu`ila{tva i suda u Srbiji. To {to su ovi svedoci ipak do{li
jeste rezultat potrebe porodica da poku{aju da pomognu da se istina
o tom doga|aju sazna. Zahvaljuju}i porodicama, koje od po~etka
prate ovo su|enje, neki svedoci su odlu~ili da do|u.
Najzna~ajniji dokazi su dobijeni iz svedo~enja jednog policajca koji
je celu stvar izneo iznutra, jer `rtve to ne mogu da vide. One ne znaju
kako komandant daje naredbu da se krene, kako odre|uje grupu za
ubijanje i grupu koja }e odmah da sklanja le{eve. Onda smo preko
[irete Beri{e, koja je jedna od troje pre`ivelih, mogli da vidimo onu
naju`asniju sliku: kako to vidi neko dok le`i na podu, kada se puca,
Nata{a
Kandi}
kada oni koji jo{ nisu ubijeni puste neki zvuk i policajci dolaze i ubi-
jaju ih. Branioci optu`enih su vrlo nepristojni, a i taj sudija uop{te ne
vodi ra~una. Imali smo situaciju da ta [ireta, kojoj je ubijeno ~etvoro
dece, mu`, ro|aci, potpuno sama sedi i svedo~i, a optu`eni koji se
javio s pitanjima stoji joj iza le|a. Pa to mora da je naju`asnije
ose}anje. Mi smo imali sre}u da je ta `ena toliko jaka i sposobna da
se odbrani od svega, ~ak i od tog zlikovca iza sebe, ali je to nedopus-
tivo. Ali ja se ipak nadam da mi svi zajedno mo`emo da doprinesemo
da se utvrdi istina.
Va`no je to {to su me|u optu`enima pomo}nik komandanta
`andarmerije, na~elnik te policijske stanice, njegov pomo}nik i
glavni inspektor dr`avne bezbednosti, koji je imao najve}u mo} u
Suvoj Reci. Tu su i trojica policajaca, od kojih je jedan redovni, a ovi
su rezervisti. Tu se vidi ne{to stravi~no, da su ~ak i oni Srbi za koje
`rtve ka`u da su se dru`ili s Albancima, u tom trenutku pokazali
nevi|enu mr`nju. U~estvovali su u ubijanju onih s kojima su i{li u
{kolu. Do{ao je trenutak kada je on smatrao da treba da u~estvuje u
ubijanju. Pora`avaju}e je da tu nije bilo nikoga ko se tome suprot-
stavio. Ne, svi oni dobrovoljno u~estvuju u ubijanju.
Izvo|enje dokaza za doga|aje u Suvoj Reci po~eli smo tako {to je prvi
svedo~io Hisni Beri{a. On je predsednik udru`enja porodica ubijenih
i nestalih. On se 13. juna vratio u Suvu Reku i po~eo da prikuplja
podatke i da obilazi masovne grobnice. Vodio je ra~una o tome da se
ne uni{te tragovi, jer tada sve porodice kojima je neko nestao jure
Kosovom i same otkopavaju masovne grobnice. Posete jednu grob-
nicu, nema njihovih, oni odmah idu dalje i postojala je velika opas-
nost da brojni tragovi budu uni{teni. Hisni Beri{a je mnogo vodio
ra~una o tome da se sve sa~uva.
Hisni Beri{a:
Suva Reka je op{tina koja je u to vreme imala oko {ezdeset hiljada
stanovnika. Tokom bombardovanja i prije ima oko {eststo `rtava. Od
{ezdeset jednog sela samo jedno nije bilo spaljeno. Bila su velika mesta
zlo~ina, po~ev{i od 22. marta. Zna~i, pre po~etka bombardovanja NATO-a
u Suvoj Reci je izvr{en zlo~in, u kome je ubijeno jedanaest civila. Bili su
planovi koji su sa~injeni u Beogradu, jedan je plan bio - ukoliko NATO
snage bombarduju pozicije vojske i policije Srbije da }e oni preduzeti plan
osvete. Oni nisu mogli da se osvete NATO-u, pa je njihova osveta bila da
72
07
.12.
07
. naprave {to vi{e `rtava. A drugi plan je bio - uz masovna ubijanja da se
ljudi proteraju preko Prokletija. Odmah smo znali da se sprovodi taj plan,
{to sam ja ~uo preko sredstava informisanja, pogotovo kada je [e{elj, pot-
predsednik vlade, ne znam {ta je bio tada, najavio, mi smo znali da }emo
do`iveti ono {to ne `elimo nikome, a ipak, nama se to desilo. I 25. marta,
odmah ujutru, po~eo je u jednom delu Suve Reke masakr, u kom je ubijeno
trideset {est nevinih civila. Nastavili su to i odmah 26. marta ubijena je
porodica Beri{a, to je ~etrdeset devet ljudi. Mi smo u Suvoj Reci imali
sedamnaest grupnih masakara, u selu Le{ane je pobijeno dvanaest civila,
odmah zatim imamo masakr u selu Sopina, gde je pobijeno {esnaest civi-
la. Nakon toga imamo Buko{e, masakr u kojem su ljudi ubijani na najbru-
talniji na~in tvrdim predmetima. Odmah nakon ulaska NATO snaga na
Kosovo ja sam sebi dao zadatak da tr~im za istinom.
Svetlana Luki}:
Vi niste znali gde su sahranjeni ~lanovi va{e porodice?
Hisni Beri{a:
Ne, a onda sam saznao, nakon {to sam obilazio masovne grobnice u Suvoj
Reci. Porodice su po~ele da se vra}aju iz Albanije, po~eli smo sami da se
organizujemo da otvaramo grobove. Video sam da ljudi otvore grob i od
razo~aranja {to tu nije niko njihov oni ga ostave otvorenog i po~nu drugi
da otvaraju. No}u sam de`urao na grobovima, jer su psi po~eli da tr~e i da
razvla~e sve ono, to je bilo u`asno. Onda sam i{ao u KFOR i zahtevao da
nam pomognu. KFOR je radio samo na procenjivanju uzroka smrti, ali ne
i identifikaciju. Onda smo mi njih zamolili da nam i u tom procesu
pomognu, oni su rekli - Pa {ta mo`emo mi da vam pomognemo? Rekoh - Pa
ako ni{ta, bar da ta odela koja se prona|u tamo, li~na dokumenta da vi
o~istite, operete i da slikate, da napravimo neku izlo`bu, pa mo`da }e
porodice preko toga do}i do identifikacije. I tako su radili i imali smo tri-
~etiri izlo`be i bilo je dosta uspe{no i nekako smo identifikovali. Ali to nije
bilo dovoljno i ono {to je ostalo neidentifikovano, mi smo to sahranili u
jednoj posebnoj grobnici s osamdeset dva groba.
Preko kancelarije Ha{kog tribunala stupio sam u kontakt s javnim
tu`iocem iz Srbije. Da vam ka`em pravo, ja nisam imao dileme, nego
nisam verovao u to da mo`e suditi sud iz dr`ave koja je u~inila zlo~in.
Svetlana Luki}:
Ipak ste do{li.
Hisni Beri{a:
Pa, ipak sam prihvatio da, ako se sudi u Beogradu, ja }u da do|em. Prvo mi
je bilo ono da Srbija zna {ta se desilo na Kosovu, a drugo je da Kosovo ne
mo`e suditi ljudima na visokim funkcijama u Srbiji, jer Srbija nikada ne
bi dala one koji su pobegli s Kosova i na{li uto~i{te u Srbiji. U Beograd sam
do{ao i zato {to ne}u imati drugu priliku da te zlo~ince koje znam, moje
me{tane, moje kolege, s kojima smo rasli zajedno, da im u lice ka`em - Ej,
ti si zlo~inac, ti si uni{tio moju porodicu. [to se ti~e toka su|enja,
pona{anje optu`enih nije se promenilo. Do|e komandir policije da meni
postavlja pitanja i ima onaj komandirski stav - Ti. Ja sam se ose}ao nepri-
jatno, on do|e do moje glave i ja pomislih - Evo, ja sam gotov i u sudnici
sam gotov, jer njegovo pona{anje nije se promenilo, njegov pogled je isti.
Ljudi su prvo izba~eni iz ku}e, uba~eni u taj lokal, gde su ih na brutalan
na~in pobili. Le{eve su utovarili u kamion, odneseni su u Prizren, iz
Prizrena vra}eni na taj poligon, pokopani bagerom. Nakon nekoliko dana
opet su izva|eni, isto bagerom, natovareni u hladnja~e, oterani na Dunav,
izva|eni iz Dunava i pokopani u Batajnici, iz Batajnice izva|eni, pa su
neki vra}eni u Suvu Reku, neki nisu vra}eni. Zna~i, vidi koliko je zlo~ina
izvr{eno nad svakom osobom.
- Ja radim u gradskoj ~isto}i u Prizrenu. Za vreme rata ja sam bio radnik
tu, u gradskoj ~isto}i, pa su nas terali svugde da radimo. Grobnicu smo
izvadili, le{eve smo stavili u kamion, u fri`ider i meni je `ao {to sam to
radio, ali nisam radio milom nego silom, nas je terao na{ direktor
Jovanovi} Jovan i Budimir Spasi}, oni su bili za nas {efovi.
- Ja sam iz Re{tana, Suva Reka. Tog 25. marta bio sam u Suvoj Reci s poro-
dicom i tog jutra do{li su, policija, pobrali su nas, mu{karce, oplja~kali i
odveli u jednu radionicu, pa su nas streljali. Imao sam tu sre}u, kad se
ka`e sre}a u nesre}i, pa sam ostao ̀ iv s nekim ranama. Bili smo osmorica,
od tih osam ja sam ostao `iv, a bilo je tu pored mene, na par metara, jo{
drugih ubijenih. Ako pitate za{to sam ja do{ao ovde, u Beograd, da bih se
nekako ispraznio i sad, posle tog iskaza na sudu nekako se lak{e ose}am.
- Ja ovom su|enju prisustvujem kao posmatra~ o{te}enih porodica. Me|u
masakriranim ljudima bila je i moja }erka sa svojom porodicom, dvojicom
sinova i mu`em, koje su oterali, ukupno njih {estoro, kojih do dan-danas
nema nigde, jer su i le{evi ukradeni i preba~eni negde, ne znam gde, nema
ih nigde. Oni jesu ubijeni i nikada nisu vra}eni. Na ovom su|enju ja imam
Hisni
Beri{a
74
07
.12.
07
. i svoje primedbe, zlo~ini se sude na mestu gde se izvr{io zlo~in, ali znamo
i svesni smo toga da na Kosovu ne mo`e da se dr`i su|enje, zato smo i
pristali da do|emo ovde, pa da vidimo {ta }e biti, jer i u tu`ila{tvu i u sudu
imaju pote{ko}a u tome. Ni sudu, ni tu`ila{tvu nisu na dohvat ruke mesta
doga|aja i mnogi ljudi koji znaju i koji su to do`iveli nisu dostupni.
Imamo ozle|ene du{e, jer je u toj tragediji nastradalo osamnaestoro dece,
a najmla|i je bio moj unuk Eron od devet meseci. Stariji sin moje }erke
imao je tri godine, }erka dvadeset pet.
Svetlana Luki}:
Kako vam se zvala }erka?
Hisni Beri{a:
- ]erka mi se zvala Sabata, a unuk Ismet od tri godine, a Eron od devet
meseci. Ho}u jedno da potenciram, da sam kao u~enik petog razreda bio
nau~io pesmu Krvava bajka od pesnikinje Desanke Maksimovi}. Pitam da
li su ljudi u Srbiji zaboravili taj slu~aj, ja nisam i ho}u da ka`em, neka
prelistavaju, jer u ovom slu~aju u Suvoj Reci to je bilo kao u Kragujevcu.
Ali ne `elim nikome da mu se to desi. Ja opet pozdravljam sve slu{aoce
radio Pe{~anika i `elim vam svako dobro.
MALI RUSI
Izgubili smo Kosovo, nemojte da izgubimo i Evropu... Ne
idemo u Evropu bez Kosova i ta~ka, {lus... Ne idemo u
Evropu i da nam poklone Kosovo... Ja znam da se oni peku
na velikoj vatri...
Gosti:
Vesna Peši}, narodna poslanica,
Marija Perkovi}, @ene u crnom,
Borka Pavi~evi}, Centar za kulturnu dekontaminaciju,
Biljana Kova~evi}-Vu~o, komitet pravnika,
Teofil Pan~i}, novinar,
Mirjana Mio~inovi}, profesorka,
Vladimir Gligorov, ekonomista
Sr|a Popovi}, advokat
Svetlana Luki}:
Danas je 14. decembar, u toku je sastanak {efova vlada zemalja
Evropske unije. Najva`nija ta~ka smo naravno mi, odnosno Kosovo.
Evropljani danas prave neki svoj akcioni plan. Ko{tunica im je poru~io
da Srbija ne}e dozvoliti da njihova misija do|e na Kosovo, sve dok se o
tome ne postigne dogovor u Savetu bezbednosti, a to }e se dogoditi
nikada, jer je Vladimir Vladimirovi~ protiv. Kako Ko{tunica misli da
spre~i dolazak evropske misije na Kosovo zna samo taj monumentalni
i daleki ~ovek. U toku je otpor jo{ jednoj okupaciji Kosova. Osveta ne
pita za cenu. Ako je potrebno, na{ tragi~ni junak Ko{tunica Vojislav }e
postupiti kao ~arobnica Medeja, koja je `rtvovala i sopstvenu decu
samo da bi se osvetila nevernom ljubavniku.
Za takve monomane drugi ne postoji. Oni su uvek sami i `ive u velikoj
ljubavi i ne`nosti sa svojim porazom. To {to svakoga dana postaju sve
usamljeniji, u~vr{}uje ih u uverenju da su oni junaci tragedije, a svi
drugi tre}erazredni hor iz gr~ke tragedije koji ne shvata veli~inu koma-
da u kojem igra.
Tadi} je raspisao izbore, pitanje je da li je to smislio sam kao odgovor
na postupke bezumne Medeje ili su mu telefonirali iz inostranstva i
podsetili ga koji je datum. Naravno da je va`no da se izbori za predsed-
nika odr`e kako to ustav predvi|a, ali nije za zanemarivanje iz kojih je
razloga Demokratska stranka to u~inila. Naravno da se ne zna da li }e
predsedni~ki izbori biti odr`ani 20. januara. @ivimo u zemlji u kojoj su
sve opcije otvorene, u kojoj je sve pod znakom pitanja. A zemlja u kojoj
je sve mogu}e nije normalna zemlja.
Jo{ smo daleko od toga da izbegnemo ovu, valjda poslednju, katastro-
fu. Sre}an kraj ove drame nije zagarantovan i veliko je pitanje u kakvoj
}emo se zemlji probuditi na prole}e, kada se o~ekuje progla{enje
samostalnosti Kosova. [ta }e ostati od nas ako Ko{tunica sprovede u
delo svoje tajanstvene akcione planove? Da li }emo izbe}i sudbinu
Uskr{njih ostrva? Se}ate se onih monumentalnih statua, kamenih lica
koja gledaju prema moru? Jedno vreme se verovalo da su spu{tena s
neba, jer je istra`iva~ima bilo nejasno kako je na tako pustom ostrvu
bilo mogu}e napraviti statue te{ke sto i dvesta tona.
Odgovor na zagonetku kamenih kipova bio je stra{an. Izu~avanja su
pokazala da je ostrvo nekada bilo puno zelenila, tu je rasla vinova loza,
80
14.1
2.0
7. bilo je banana, slatkog krompira, koko{aka i ptica. Ljudi su lepo `iveli,
podelili su se na plemena, dobili su sve{tenike i svako pleme je po~elo
da odaje po~ast svojim precima, tako {to im je podizalo kamene kipove.
Taj kult predaka, ~esto izmi{ljenih, postao je predmet takmi~enja. Na
ostrvu je izgra|eno hiljadu kamenih kipova, jedan na svakih deset
ostrvljana. Svako pokolenje kipova bilo je ve}e od prethodnog, zahte-
valo je vi{e radne snage, vi{e kamena, vi{e drveta. Drve}e je se~eno br`e
nego {to je moglo da se obnovi. Najstra{nije je to {to se na tako malom
ostrvu jasno moglo videti kuda vodi neobuzdana se~a {ume. Sav hlad
je nestao, zemlja se isu{ila. Nije vi{e bilo dovoljno drveta ni da se
naprave kanui za bekstvo s ostrva koje je umiralo.
I {ta se dogodilo? Izbijali su ratovi izme|u klanova zbog starih dasaka.
Pojedene su sve `ivotinje, njive su propale, ostali su samo kameni
kipovi koji su progutali ovu zemlju. Kada su na ostrvo pristali
Evropljani, vi{e nije bilo krovnih greda ni ku}a, ljudi su `iveli po
pe}inama. Izme|u posete Holan|ana sredinom osamnaestog veka i
Kukovog dolaska pedesetak godina kasnije, jedina novina je bila ta {to
su ostrvljani zaratili i s precima. Ru{ili su kamene kipove, a po
ru{evinama su le`ale hrpe ljudskih kostiju. Svaki slede}i brod zaticao
je sve manje uspravnih kipova. Jednoga dana narod je dovr{io svoj
ustanak protiv mrtvih predaka i na ostrvu je zavladao mir.
Ovo je Pe{~anik, na po~etku emisije slu{ate gospo|u Vesnu Pe{i}.
Vesna Pešic:
Sticajem neprijatnih okolnosti ti izbori su postali dosta va`ni. O njima se
ve} dugo pri~a i u koaliciji je bilo nesporazuma kada }e se ti izbori odr`ati.
Prvo je bilo re~i da }e ih Duli} raspisati po~etkom novembra, {to bi zna~ilo
da se izbori odr`e 10. decembra. S tim se nije saglasila Demokratska stran-
ka Srbije, pa su se na kraju dogovorili da se po{tuje ustavni zakon, to jest
da se donesu svi predsedni~ki zakoni, zakon o ustavnom sudu, o predsed-
niku, vojni i bezbednosni. Rok za dono{enje tih zakona je 31. decembar, a
11. decembar se ustalio kao datum raspisivanja izbora. Ako se se}ate,
parlament jeste radio punom parom i ja sam o~ekivala da izbori budu
raspisani u ponedeljak ili utorak. Duli} ih je kona~no raspisao u sredu.
Pokazalo se da u Demokratskoj stranci Srbije nisu zadovoljni, jer je time
navodno prekr{en nekakav koalicioni sporazum, koji se odnosio na
povezanost izbora i re{enja statusa Kosova.
Vesna
Pe{i}
Ne vidim u ~emu je problem. Nezavisnost Kosova nije progla{ena 10.
decembra, a ~ula sam i Olija Rena kako ka`e da se to ne}e dogoditi do
ranog prole}a. I predstavnici evropskih zemalja koje su re{ile da priznaju
Kosovo ne kriju svoj stav da pre toga treba da se odr`e izbori u Srbiji. Oni
ne `ele da me{aju te dve teme i time ometaju demokratski proces izbora
predsednika. E, Ko{tunica je o~igledno video da su izbori dvosekli ma~, jer
}e posle njih biti progla{ena nezavisnost Kosova. S druge strane, ako tih
izbora ne bude bilo, nezavisnost Kosova }e biti progla{ena jo{ ranije. U
ovoj zemlji je sve postalo povezano s pitanjem Kosova i imam utisak da bi
on voleo da se izbori nikada ne odr`e, da budu meseca linburga, samo da
bi on u svojoj glavi odlo`io priznanje Kosova.
Onda Marko Blagojevi} iz CESID-a ka`e - O tome bi mogao da odlu~i samo
sud, ali postavlja se pitanje koji sud. To ne mo`e biti ustavni sud, jer on
analizira samo op{ta akta. Tu je nezgodacija, jer oni ka`u da je ustav
prekr{en time {to su izbori raspisani pre nego {to su stupila na snagu
~etiri predsedni~ka zakona. Ali jedan od tih zakona, vojni, po zakonu ne
mo`e da stupi na snagu pre 1. januara. Zna~i, ili }e{ da prekr{i{ ustav i da
do 31. decembra ne raspi{e{ izbore ili }e{ ~ekati 1. januar i opet ga
prekr{iti. To je taj legalizam, da se ~eka sedam dana da bude objavljeno u
Slu`benom glasniku. Kada je bila smenjivana Kori Udovi~ki nije se ~ekalo
sedam dana, nego ju je pre podne parlament smenio, a Dinki} je po podne
od{tampao taj Slu`beni glasnik. Kada god ovde neko poku{a da mi ne{to
prika`e kao kardinalni pravni problem, uvek mi je sumnjiv. I sada je re~ o
tome da neko `eli da pove}a na{u neizvesnost. Predsedni~ki izbori nisu
samo pitanje popunjavanja te stolice.
^itavom tarapanom oko ovih izbora mi ulazimo u jo{ ve}u nepoznanicu.
Ako bi neko poku{ao da onemogu}i Duli}evo raspisivanje izbora, pitam se
kako bi ta koalicija dalje funkcionisala. Da li onda treba da o~ekujemo
njen raspad i da li to zna~i da }e Ko{tunica mo`da da pravi neku novu
vladu? Ne znam koliko su radikali spremni da u|u u takvu vladu, koja bi
izbacila iz kombinacije Demokratsku stranku. Ili se mo`da priprema
vlada nacionalnog spasa, {to ne bi moglo da se organizuje bez
Demokratske stranke. Ili su oni zamislili neko vanredno stanje. Neko ima
nekakve ideje o kojima mi ne znamo ni{ta.
Ova neizvesnost se nadovezuje na druge neizvesnosti. Sva ministarstva
su dobila nalog da napi{u akcione planove za slu~aj jednostrane
deklaracije o nezavisnosti Kosova. Mi ne znamo {ta pi{e u tim akcionim
82
14.1
2.0
7. planovima. Vuk Jeremi} i Demokratska stranka ka`u - Mi }emo to re{iti
mirnim i diplomatskim sredstvima. Ta diplomatska sredstva zna~e da mi
recimo ka`emo ameri~kom, francuskom, engleskom ambasadoru koji su
priznali Kosovo - Izvolite, idite napolje. Mo`da ne}e potpuno ukinuti
ambasade, ali to niko `ivi ne zna. Drugim re~ima, mi ne znamo koja
diplomatska sredstva su predvi|ena. Ljudi misle da je diplomatija ne{to
{to je samo po sebi mirno i fino, ali to mo`e da bude stra{na stvar. Ako se
posva|amo s glavnim dr`avama, mi ulazimo u izolaciju. Ali to mi se ne
~ini mnogo verovatnim. Pominje se i tre}a grupa mera - da }emo mi bloki-
rati Kosovo, pa }e ono ostati bez vode, struje i prolaza autoputevima.
Zna~i, pri~a se o blokadi diplomatskim sredstvima, pi{u se akcioni
planovi, a sada ne daju da se odr`e predsedni~ki izbori. Mi kao gra|ani
zaista ne znamo {ta nas ~eka sutra. Zbog toga ja navijam za predsedni~ke
izbore koji nisu povezani s temom Kosova. Bez toga mi plovimo u nepoz-
natom pravcu.
Neki su zapretili i ratnim sredstvima. Svi su se naljutili na tog Simi}a
kada je to rekao, ali on iz svoje perspektive nije pogre{no zaklju~io. On nije
rekao da }emo ba{ da ratujemo, ali zapitao se kako }emo da vratimo tu ter-
itoriju ako ne ratovanjem. I po onom predlogu su{tinske autonomije, a i po
rezoluciji 1244 predvi|eno je da se na granici rasporedi hiljadu vojnika.
Budu}i da nema na~ina da se oni tamo vrate mirnim putem, on je kao
~ovek koji se bori za su{tinsku autonomiju rekao da bi to mo`da moralo
biti ostvareno ratnim sredstvima. Ho}u da ka`em da teza o su{tinskoj
autonomiji i doslednoj primeni rezolucije 1244 uklju~uje i takvu pomisao.
Kada se ka`e su{tinska autonomija, ljudi pomisle na ne{to mirovno, ali
ako je shvatimo ozbiljno kao Simi}, ona uklju~uje i raspore|ivanje vojnih
jedinica.
Svetlana Luki}:
Da li je i Garda cara Lazara, koja je delila vojne pozive po skup{tini,
tako razumela stvari - Vlada se zala`e za su{tinsku autonomiju, pa
se mi, evo, spremamo za boj?
Vesna Pe{i}:
Pa jeste. I sada vidimo da to kompromisno re{enje o su{tinskoj
autonomiji neki ljudi, kao Simi} i Lazareva garda, mogu i tako da
razumeju. Albanci ne prihvataju takvo re{enje, a tamo su i strane
trupe, pa kako druga~ije da pro|e{? Naravno, to je pretnja praznom
pu{kom, kao kada igra{ poker, u ruci ima{ pet dasaka, a ho}e{ da
Vesna
Pe{i}
igra{ veliku igru. O~igledno je da Simi}, a jo{ vi{e Lazareva garda,
igraju s daskama. Ta igra ne mo`e da se odigra. Sve te pretnje nam
samo {tete i mi pogor{avamo svoj polo`aj, jer svi znaju da mi u ruka-
ma dr`imo pet dasaka.
Vratila bih se pitanju neizvesnosti i uznemirenja koje se stvara
svakodnevnim nizom takvih zbivanja - uklju~uju}i i Aran|elovac.
Na{a drugarica Dubravka Stojanovi} bi rekla - Ponovo smo se vratili
na fundamentalna pitanja koja nismo re{ili u devetnaeastom, dvade-
setom, ali ni u dvadeset prvom veku. Pitanje je za{to smo ih uop{te
pokretali u dvadeset prvom veku. Posle 5. oktobra novi lideri su bez
potrebe preuzeli na sebe taj teret odgovornosti, kao da su stvarno oni
doveli te trupe na Kosovo. Pa nisu ih doveli. Pa ni Ko{tunica nije
doveo trupe na Kosovo, jer nije bio na vlasti 1999. I tada sam sma-
trala da je bolje da na{a strategija bude da iz toga izvu~emo {ta se
izvu}i mo`e.
Drugi veliki problem je protivljenje ulasku u Evropu, pri ~emu mis-
lim pre svega na Radikalnu stranku. Neki smatraju da je to na{a
gotovo genetska ideologija, koja dugo traje u istoriji, a da je sve osta-
lo nekakav incident. I Pe{~anik i ja i Demokratska stranka i Zoran
\in|i} - svi smo mi incident, a oni su konstanta. Ja nisam sklona
tezama o na{oj radikalskoj sudbini. Videli ste kako su posle 5. okto-
bra oni odjednom nestali. Zoran \in|i} je veoma dobro poznavao taj
problem. On je razumeo da je pitanje radikalske ideologije u Srbiji
pre svega pitanje jednog dru{tvenog sloja, koji je besan, siroma{an,
koji tra`i jednostavne formule. I to mo`da jeste konstanta u Srbiji.
Ivan Vuja~i} mi je jednom ispri~ao da kada u nerazvijenim zemljama
prose~na plata naraste do ~etiristo dolara, kada dobije{ mogu}nost
da makar trideset dolara ostavi{ na stranu i kada vi{e nisi na ivici
gladi i nema{tine - onda ti u svoje odluke po~inje{ da unosi{ elemente
racionalnog mi{ljenja. Onda populisti i {arlatani u politici imaju
mnogo manje {anse, jer ~ovek ka`e - ^ekaj, stani malo, pa ne}u da
izgubim ovo {to sam stekao, ne}u opet da se totalno survam.
Moja je teza da Srbija nije pro{la tu ta~ku. Ni u pogledu ideologija, ni
ekonomski mi to nismo uspeli. Zoran \in|i} je hteo da s Ko{tunicom
podeli ulogu, da Ko{tunica zagovara ovaj sloj, tim re~ima mi je rekao
- Da ih on zagovara, a da se Zoran koncentri{e na ekonomska pitanja
i da {to br`e razvojno povu~e Srbiju napred i tako realno oslabi taj
84
14.1
2.0
7. sloj. Na taj na~in bi Srbija dobila pravi kapacitet za ulazak u Evropu.
Zna~i, ne radi se tu o Srpskoj radikalnoj stranci, nego o re{avanju
problema ogromnog sloja siroma{nih, nezadovoljnih ljudi bez ikakve
perspektive, koji se lepe na patriotske formule. A kada se napravi taj
blok lopu`a i patriota, tu kombinaciju ne mo`e{ ni ~eki}em da razbi-
je{. Zoran \in|i} je mislio da je to njihova podela uloga, ali taj plan je
propao njegovim ubistvom. I mi smo se ponovo vratili tamo gde smo
bili preuzev{i odgovornost za Kosovo, po mom mi{ljenju nepotrebno.
Nismo spasavali {to se spasti mo`e i posle tog na{eg velikog preokre-
ta 5. oktobra ponovo smo otvorili pitanje - kuda Srbija treba da ide, da
li }e u Evropu ili ne}e.
Postoje ~etiri razli~ita stanovi{ta o tom pitanju. Prvo zauzima
Srpska radikalna stranka, koja ka`e da Srbija ne}e u Evropu, ve} `eli
neku nebuloznu asocijaciju s Putinom, Rusijom, ne znam ta~no {ta
ho}e. Oni se tu pozivaju na svoje porodice, za koje ka`u da su
proruske. Mi smo, kako ka`u, mali Rusi i ne}emo u Evropu. Ali kod
njih je to i s Kosovom i bez Kosova. Zna~i, i da nam vrate Kosovo, i bez
su{tinske autonomije, oni ni u kom slu~aju ne}e u Evropu. Tako da
oni sada u svojim govorancijama prave neko zame{ateljstvo, pa
pitanje okretanja Evropi povezuju s Kosovom. A oni i nezavisno od
Kosova ho}e da mi budemo mali Rusi i ne}e u Evropu ni pod kakvim
uslovima.
Drugo stanovi{te je Ko{tuni~ino. Oni su ve} ovog leta davali dovoljno
signala, donosili rezolucije svoje stranke, reklamirali u novinama
kako Srbija nikako ne}e u NATO, jer je tamo Amerika koja sna`no
navija za Kosovo, pa NATO pravi neku svoju dr`avu na Kosovu, pa {ta
ja znam. Oni su unapred implicirali svoje stanovi{te koje }e nam
saop{titi kada se bude pribli`io dan re{avanja kosovskog statusa.
Kada Evropska unija bude priznala Kosovo, njihova reakcija }e biti -
Onda nam nije potreban ugovor s Evropom o stabilizaciji i
pridru`ivanju. U Evropu }emo i}i s Kosovom, a ako nemamo Kosovo,
ne idemo ni u Evropu. Tu se sad dodaje diplomatija - da li }emo rato-
vati, ne}emo ratovati, da li }emo blokirati, ne}emo blokirati, da li
}emo imati izbore, ne}emo imati izbore, da li }emo imati vanredno
stanje, ne}emo imati vanredno stanje, ali {to se ti~e ovog na{eg,
vekovnog pitanja, Ko{tuni~ino stanovi{te je jasno - Ne idemo u
Evropu bez Kosova i ta~ka, {lus.
Vesna
Pe{i}
Tre}e je stanovi{te LDP-a, koji se tako|e prijavio za ove predsedni~ke
izbore, na koje izlazi s ~istom kombinacijom - Kosovo je gubitak, ali
dajte da ne odbijamo i Evropu, jer onda smo dvostruki gubitnici. Ako
smo pucali sebi u noge, nemojte da pucamo i u glavu. Ako ne}emo u
Evropu, a odsekli su nam teritoriju, kako se to ka`e, mi smo totalni
gubitnici. Kosovo nam ne}e biti vra}eno ako ka`emo da ne}emo da
idemo u Evropu. I ni{ta ne dobijamo time {to }emo ih preduhitriti pa
im re}i - Ne}emo u Evropu - a ne ~ekati da nam oni ka`u - Vi ne mo`ete
u Evropu. LDP smatra, a to je i moje mi{ljenje, da nagomilavanje
poraza nije zdravo. Ako oni tamo odlu~e da Kosovo ode, pa mo`emo
valjda u ne~emu da se poka`emo kao uspe{ni, da ubrzamo put ka
Evropi, da se normalizujemo, da postignemo nekakav uspeh. To je
meni logi~no, da nema potrebe produ`avati bolesno stanje, jer {to si
bolesniji, {to si pora`eniji, ti vi{e gubi{ racionalnu sliku o tome gde
pripada{ i {ta su ti mogu}nosti. Mislim da taj evropski barjak treba
di}i veoma visoko, jer je to jedina {ansa da se izvu~emo iz istorijskog
poraza koji ubrzano do`ivljavamo poslednjih dvadeset godina. Treba
da ka`emo - O Kosovu ne mo`emo da odlu~ujemo i neka oni urade to
{to su naumili, ali mi ho}emo da u|emo u Evropu.
^etvrtu poziciju zauzima Demokratska stranka, koja nije odustala
od Evropske unije, niti to mo`e. Zaplet je u tome {to DS ne mo`e da
prihvati ovo {to ka`e Ko{tunica. Boris Tadi} ne mo`e da ka`e - Ako
oni priznaju Kosovo, mi ne idemo u Evropsku uniju. DS ka`e - Mi
}emo Kosovo braniti mirnim sredstvima, nikada ga ne}emo priznati,
primeni}emo diplomatska sredstva, ma {ta to zna~ilo. Zna~i, i oni
ne{to spremaju, ali jo{ ne ka`u {ta. Pozicija DS-a je dosta nezgodna,
jer ih Ko{tunica gura na izdajni~ku poziciju. Oni su pod neprekid-
nom Ko{tuni~inom prismotrom - da li su dovoljno pravoverni kada je
Kosovo u pitanju. Iz DSS-a ih stalno gledaju kao kroz {pijunku - Aha,
ho}ete predsedni~ke izbore. DS za sada ne ume da na|e svoj pravi
izraz. Raspored figura na {ahovskoj tabli je komplikovan i ne znamo
kako }e se ta partija odigrati.
Svetlana Luki}:
Bila je ovo gospo|a Vesna Pe{i}, a u ponedeljak je na Trgu Republike
Koalicija za sekularnu dr`avu uz ve} ~uvenu pesmu [karta - Nazad
obele`ila Dan ljudskih prava. Na Trgu Republike je bio i hor mladih
fa{ista koji su pevali svoje ~uvene pesme. Tu je naravno bila i policija
86
14.1
2.0
7. koja je na kraju ~lanove Koalicije za sekularnu dr`avu otpratila do
Centra za kulturnu dekontaminaciju, gde je odr`an skup na kojem su
govorili i Marija Perkovi}, Biljana Kova~evi}-Vu~o, Teofil Pan~i},
Borka Pavi}evi} i gospo|a Mirjana Mio~inovi}. Ali najpre da ~ujete
kako je zvu~alo to na Trgu Republike.
Nazad u mrak
Daju nam znak
Nazad u kvar
Za davnu stvar
Nazad u mulj
Potok i ulj
Nazad u boj
Za narod svoj
Nazad u jad
Selo i grad
I star i mlad
Unazad sad
Nazad
Marija Perkovi}:
Dolazimo ovde s Trga, jezik kojim su nam se obra}ali je bio prili~no
miran i u njemu zapravo nije bilo nijedne psovke. Bilo je samo poziva
na ubistvo. E, taj jezik je kao super, okej, a Pe{~anik je lo{ zato {to se
tamo psuje. Ta odvratna malogra|an{tina me u`asno nervira i na nji-
hovo - Ubi}emo, zakla}emo - ja }u samo da ka`em - Jebem im mater.
Zahteva se imbecilno jezi~ko ~istunstvo, zbog kojega je kao bajagi
nepodoban Pe{~anik. Jako je va`no da govorimo jasno, s dobrim
akcentom, lepo vaspitano, u dru{tvu u kome se niko ne}e gurati, gde
}e svi samo formalno govoriti - molim, izvini, hvala lepo, a gde nema
ni~eg osim tog neguranja i naravno da se takvo dru{tvo raspada ~im
nastane gu`va. To je otprilike parafraza Kolakovskog, najmanje nam
je potrebno da budemo fini tek fino}e radi.
Biljana Kova~evi}-Vu~o:
Pre svega, Pe{~anik je emisija jedne u Srbiji manjinske grupe koja
druga~ije misli i sve napade na Pe{~anik su organizovali vladaju}a
elita, vladaju}e stranke, dr`ava i zvani~ni mediji s nacionalnim
frekvencijama. Zna~i, pre svega je s te ta~ke gledi{ta ta borba ne-
ravnopravna. Druga stvar je bila najvi{e vidljiva u Novom Sadu, na
Teofil
Pan~i}
mitingu fa{izma i antifa{izma. Demokratsko pravo fa{ista na
izra`avanje svog stava inaugurisao je Boris Tadi} svojom izjavom da
je Nomokanon legitimna politi~ka opcija. Zna~i, legitimna politi~ka
opcija je da svako izlo`i svoj stav o genocidu u Srebrenici, kao da se
ne radi o najte`em zlo~inu, nego o pravu na stav. U jednom trenutku
je postalo najbitnije za{to Pera Lukovi} psuje i svako ko je hteo da
ka`e ne{to u odbranu Pe{~anika i u odbranu tog stava morao je da se
ogradi i da ka`e - Nemojte pogre{no da me razumete, ali ja ne volim
kako Pera Lukovi} pi{e. To je kao ono - Nemojte pogre{no da me
razumete, ali ja nisam ~lan nijedne stranke, zna~i objektivan sam.
Ukoliko ka`e{ - ja ne volim kako pi{e Pera Lukovi}, ti ima{ legiti-
maciju da razgovara{ o tome da li je Pe{~anik u redu ili nije. Nastala
je moralna inverzija, izvitoperenost koja pokazuje blato u kojem mi
kao Srbija `ivimo. @ivimo u stra{no vreme, `ivimo u ku}nim izolaci-
jama. Pitajte Sonju, pitajte Nata{u, pitajte ljude koji su se izlo`ili,
pitajte Svetlanu, Borku, `ivimo po ku}nim pritvorima. Kada nam
ljudi prilaze na ulici, ne znamo da li }e da nas o{amare, pljunu, udare
u glavu ili }e da nas potap{u po ramenu i da ka`u - Bravo. @ivimo u
zemlji u kojoj je do{lo do u`asne kvazipatriotske homogenizacije,
~ija je posledica to da o ljudskim pravima vi{e ne mo`e da se govori.
Danas je Nata{a Kandi}, u saop{tenju koje smo zajedno potpisale,
napisala da radikali nisu samo u Srpskoj radikalnoj stranci i da je
na{a du`nost da sada, kada su nam vezali o~i i ruke, mi vri{timo i
budemo nepristojni i ne dozvolimo nikada da nam nametnu ovakvu
vrstu pristojnosti.
Teofil Pan~i}:
Govorimo na Dan ljudskih prava. Jedno od neotu|ivih ljudskih prava
je pravo na slobodno kretanje, pa sam vas u tom smislu du`an izvesti-
ti da sam danas nekim svojim poslom bio u Kragujevcu, u srcu slobo-
darske [umadije, a u povratku sam autobusom pro{ao i kroz
ustani~ku Topolu. Na`alost, nisam imao broj mobilnog telefona
gospodina predsednika op{tine, da mu po{aljem malu razglednicu,
~isto da se zna. Koliko god mi ~esto padali u bedak, koji je opravdan,
postoji u ovoj zemlji mnogo vi{e ljudi koji shvataju {ta se de{ava,
nego {to nam se to ponekad ~ini. U povratku sam imao jednu ner-
voznu situaciju. Ulazim u autobus koji je ve} prepun i poku{avam da
na|em mesto, a jedna gospo|a koja tako|e stoji ka`e - Probajte preko
Aran|elovca. Ja joj ka`em - Dobro, majku mu, za{to je svima sme{an
88
14.1
2.0
7. taj Aran|elovac? Onda se ona uozbilji i ka`e - Ne, ja znam da je to vrlo
ozbiljno i ba{ zato se smejem. To mi je bilo divno, zaista. Postoji i ta
Srbija koja ima mnogo, mnogo lep{e lice.
Borka Pavi}evi}:
Predlo`ila bih da nam agresivni postanu oni drugi. Mislim da je kraj-
nje vreme. Sistem legaloidnosti Vojislava Ko{tunice je omogu}io taj
osnovni prekr{aj iza kojega sve postaje mogu}e. To je dosta dugo
trenirana stvar. Ljudi stalno prave pore|enja s Nema~kom, ali to je
trebalo raditi 1991. godine. Ako jo{ jedanput ~ujem da neko pomene
Vajmarsku republiku, ja }u izvesti pu~. Da prevedem - Je li Boris
Tadi} bio kod Dejana Anastasijevi}a? - Jeste, i izrazio je solidarnost s
novinarom Vremena kojem je eksplodirala bomba na prozoru. Da li
mi danas znamo ko je to uradio? Ne znamo. Razumete? Problem je u
tome {to smo stalno u toj magli solidarnosti bez izvr{nosti. Slu{ate
ljude koji govore da je Mi{kovi} ^edi, da je ovo, da je ono, ali nikako
se ne govori o tome {ta se de{ava u stvarnosti. Razgovor izme|u nas
se ne de{ava samo sada i ovde, nego on sadr`i i sve ono {to se de{ava
oko nas.
Mislim da je skup{tina centralni izvor nasilja. Policija ve~eras
prate}i nas ho}e da ka`e da mi nismo patriote. A Toma Nikoli} vam
ka`e u skup{tini - Mene niko ne treba da {titi, mene narod voli. Kad
vas policija okru`i ve~eras, oni u stvari ka`u - Evo, ove ljude niko ne
voli. To je centralna taktika, koju treba izbe}i odustajanjem od pozi-
cija `rtve. To vi{e ne dolazi u obzir. Problem je i u tome {to je
Aligrudi} u skup{tini izjedna~io sve stavove. Ta zamena se neprekid-
no lansira ovom vrstom televizijske propagande i ovom vrstom ina-
ugurisanja principa pristojnosti i principa tolerancije, kada ^anak s
celim svojim istorijatom bude stavljen naspram onog klinca koji
ho}e da ga bije. To ne mo`e, ljudi. Ali to je nastalo onog ~asa kada su
oni koji su bili legitimno u}utkani postali legalni. Onda je sve oti{lo
do |avola.
Homogenizacija na temu Kosova ne}e liberalizovati dru{tvo i kada se
to svr{i, stepen demokratije ne}e postati ve}i, nego naprotiv. Treba
da se dr`imo skupa i da neprekidno {irimo krugove oko sebe. Jednom
treba re}i - oni su zaista neko drugi.
Mirjana
Mio~inovi}
Mirjana Mio~inovi}:
Za{to oni imaju strah od tako malog broja ljudi? Postoje dve
mogu}nosti. Ili `ele, vrlo sistematski i vrlo jasno, da od nekoga
naprave `rtvenog jarca, dakle, da energiju nezadovoljstva ponovo
usmere na neprijatelje, pa smo za to izabrani mi, iako smo mali. Vi
mo`ete imati, kao {to znate, antisemitizam i u zemlji u kojoj gotovo
da nema Jevreja. Dakle, formira se ideja o neprijatelju kao o osobi
koja vam kvari sre}u. Naime, svet bi bio savr{en da nema tih drugih.
Postoji, dakle, mogu}nost da smo mi, uprkos ~injenici da smo mali,
sistematski izabrani za `rtvenog jarca, tog odabranog neprijatelja.
Ali mo`e da bude i ne{to drugo, {to bi za nas moglo biti bolje.
Prisetite se kako je Milo{evi} u po~etku bio krajnje ravnodu{an
prema svojim protivnicima. On je po~eo da biva neprijateljski nas-
trojen u ~asu kada je gubio konsenzus, kada je shvatio da vi{e nema
apsolutnu sigurnost, da je njegova politika, njegova vladavina,
ta~nije re~eno, dovedena u pitanje. Dakle, mo`da je gu{enje svega
ovoga poku{aj gu{enja {ireg pokreta i mo`da neka njihova slutnja
(ne zato {to }e situacija biti vrlo te{ka, jer se oni spremaju da je srede
potpunom izolacijom) da njihova politika nema konsenzus. Mo`da je
ovo signal njihove stvarno ozbiljne krize. Oni su u Aran|elovac
doveli ljude iz Topole, ali iz Aran|elovca vas po drugi put zovu da
do|ete. Oni drugi su tamo dovedeni autobusima uz sendvi~, njih
dvesta iz cele [umadije. Dakle, i to mo`e biti znak.
Prema tome, mi mo`emo da se pitamo {ta mi kao odabrani nepri-
jatelji treba da u~inimo. Ne zbog sebe, nego kako bismo podr`ali taj
svet koji vas zove u Aran|elovac. Trivijalno je re}i da je on nezado-
voljan time {to nema {ta da jede. On je nezadovoljan, jer polako
otkriva la`nost i perfidnost jedne politike. Smatram da je ova popla-
va `ute {tampe, ovaj u`as od novina od deset dinara, u stvari {um koji
oni stvaraju da bi uni{tili racionalno jezgro u nama i da bi nas
spre~ili da dolazimo do te istine, koju ili }utimo ili apsolutno sigurno
znamo. Dakle, u tom prostoru mi mo`da imamo nekakve {anse, jer
oni nisu sigurni. Ja znam da se oni peku na velikoj vatri. Od Velje, koji
}e izgubiti svoje bazene, do onih koji su na putu da izgube svoju
vlast. Mi to moramo da znamo i neka nas to te{i.
90
14.1
2.0
7. Svetlana Luki}:
Bila je ovo Mirjana Mio~inovi}. Ako budemo imali sre}e, idu}e nedelje
ona }e govoriti specijalno za Pe{~anik. U nastavku emisije slu{ate
Vladimira Gligorova, koji je dva dana u Beogradu. On `ivi i radi u
Be~u, u Institutu za me|unarodna ekonomska istra`ivanja.
Vladimir Gligorov:
Oni su se navikli na to da je pred nama uvek neki odlu~uju}i dan,
odlu~na bitka za koju se posle ispostavi da to nije. Tako oni uvek
mogu da proglase uspeh; nije ba{ pobeda, jer bitke nije bilo, ali sve-
jedno. Kada se, recimo, ne usvoji Ahtisarijev plan, onda to nije poraz,
igra se nastavlja. U javnosti se tako stvara neka vrsta navija~kog
duha, mi navijamo za na{e koji tog i tog datuma treba da obrazlo`e
primer Hongkonga. To se progla{ava odlu~uju}om ta~kom i onda se
svi bave time {ta }e na to odgovoriti druga strana. U celom poslu s
Kosovom osta}emo bez odgovora i ve}ina ljudi je toga svesna.
Svi ~ekaju 10. decembar, pa ne ispadne ni{ta, pa je to onda kao dobro.
Ovi na drugoj strani su to druga~ije postavili. Videli su da ne mo`e da
se donese neka prelamaju}a odluka i onda su re{ili da to pretvore u
proces osamostaljivanja Kosova. Glavni igra~ koji se s na{e strane ne
iskazuje je Demokratska stranka, a razlog tome je strategija njenog
vo|stva. Oni }e preuzeti odgovornost za Srbiju kada se svi drugi
istro{e u okr{ajima. Na kraju svih krajeva osta}e samo Demokratska
stranka, koja }e biti pozvana da spasava situaciju. Tadi} je u tom
~asu ve} ponovo izabran za predsednika, u vladi su i sada u ve}ini i
samo se ~eka trenutak da oni preuzmu odgovornost za stabilnost
Srbije, naravno, uz nepristajanje na nepravedne odluke u vezi s
Kosovom. To je otprilike stanje stvari. [ta }e iz toga ispasti - te{ko je
re}i. Ideja da ne{to ostvarite ne rade}i ni{ta ili da ostvarite ne{to
tvrde}i da radite upravo suprotno od toga, u na~elu ne izgleda
naro~ito uverljivo i ostvarivo, ali u Srbiji je to mo`da mogu}e,
vide}emo.
Kao i u poslednjim godinama Milo{evi}eve vladavine na vlasti je
manjina. Ko{tunica je predstavnik veoma male manjine. Svi
narodnjaci zajedno su manjina, a pravilo je da kada imate manjinu
na vlasti, njena retorika mora da bude ja~a, jer se time pravda za{to
oni koji predstavljaju vrlo malo ljudi imaju toliku vlast. Mora se na}i
neki sudbonosni, istorijski ili ideolo{ki razlog koji to opravdava. Svi
Vladimir
Gligorov
drugi, uklju~uju}i i radikale, koji imaju ve}u podr{ku, pona{aju se
racionalnije. Zato radikali u ovom trenutku nisu najglasniji i
najradikalniji, suprotno svom nazivu. Najradikalnije su ove dve manji-
ne, Nova Srbija i Voja Ko{tunica, koje imaju desetak odsto podr{ke. Oni
se neprestano kre}u u kvazireligioznim vremenskim odrednicama -
nikad, uvek, vazda, zauvek, ni po koju cenu, ni pod kakvim uslovima. I
kao {to vidimo, to nije sasvim iracionalno pona{anje.
Racionalno pona{anje u amoralnom smislu te re~i jeste pona{anje
Demokratske stranke i stranke G17 plus, jer to je ~isti oportunizam.
Oni od jutra do mraka govore stvari za koje znaju da nemaju veze s
realno{}u. Oni be`e od odgovornosti za koju znaju da im pripada, jer
nema kome drugom. Ovo {to govori Vuk Jeremi} je potpuno nekoher-
entno. Njihova glavna poruka je - Nikada kao Ko{tunica, ali mi ne
`elimo da izazivamo nestabilnost, mada }e je biti. A ko }e da izazove
nestabilnost? Albanci nisu zainteresovani za to, jer se njihovi planovi
ostvaruju i bez nestabilnosti. Ni Republika Srpska nema nikakvog
interesa da to ~ini. Dodik je rekao - Izvinite, ne ra~unajte na mene,
bar ne ovog trenutka i na takav na~in - {to je sasvim razumno. DS u
stvari ka`e - Mi ne}emo, a u stvari ho}emo. To ne zna~i ni{ta. Isti
problem su imali i s Milo{evi}em. Taj problem postoji od nastanka
Demokratske stranke - ona `eli da bude opozicija koja podr`ava
vlast. To ne ide dobro i ne zavr{ava se dobro i na kraju dovodi do
ovakve situacije.
Ako biste anketirali ljude u Srbiji, najvi{e njih bi verovatno odgovo-
rilo da je Rezolucija 1244 doneta zato da bi se garantovala suverenost
i teritorijalni integritet Srbije. Rezolucija, naprotiv, suspenduje suv-
erenost Srbije na Kosovu zato {to je Srbija povredila me|unarodno
pravo. Srbija je tu definisana kao krivac i to je su{tina Rezolucije
1244. Razlozi za to su vrlo duboke povrede ljudskih prava. To je ono
{to je pokrenulo ~itav proces osamostaljivanja Kosova. Tako su
gra|ani Kosova dobili pravo da biraju ho}e li da budu nezavisni ili ne.
Ovde se o problemu Kosova raspravlja u okviru teme albanskog sece-
sionizma, a to uop{te nije tako. Ni Rezolucija 1244, ni ceo anga`man
Ujedinjenih nacija nemaju veze s albanskim secesionizmom, ve} s
ugro`avanjem mira. Sedma glava Povelje UN-a obja{njava za{to je
Srbija oterana s Kosova kao dr`ava. Velike povrede ljudskih prava na
Kosovu daju legitimitet gra|anima Kosova da odlu~e `ele li da `ive u
Srbiji ili ne. To je su{tina cele pri~e. Secesionizam u Gruziji,
92
14.1
2.0
7. Moldaviji, na Kipru, u Belgiji, u Velikoj Britaniji je ne{to sasvim
drugo. Katalonija je primer pogre{ne analogije pomo}u koje se
pogre{no interpretira stanje stvari. Niko ne govori ni o tome da je
Srbija, na primer, prekr{ila me|unarodno pravo u Bosni i
Hercegovini. Kao {to znate, Srbija je zbog toga bila suspendovana iz
~lanstva Ujedinjenih nacija, {to nije ~est slu~aj.
Za bezbednost na Kosovu nisu odgovorne trupe Kosova, ve} snage
Ujedinjenih nacija. Zna~i, ako vi objavljujete rat, vi ga ne objavljujete
Alabancima nego Ujedinjenim nacijama. Tako ispada.
Tu se zaboravlja da je to jednom ve} u~injeno u Srebrenici.
Srebrenica je bila za{ti}ena zona Ujedinjenih nacija, koje su garan-
tovale gra|anima Srebrenice da su bezbedni od vojske Srbije. Uz tu
garanciju je od muslimana tra`eno da predaju oru`je i demilitarizu-
ju se. Onda je u{la srpska vojska, sklonila Holan|ane i uradila to {to
je uradila. Ovde je potpuno pogre{no interpretirana Klintonova izja-
va, koja je potpuno ta~na, da je na odluku da se interveni{e na Kosovu
mnogo uticalo ono {to se prethodno doga|alo u Bosni, posebno u
Srebrenici. Zna~i, to nije pitanje nekakve nepravde, nego je re~ o
sledu stvari. To jo{ ne zna~i da Srbija nije mogla, i ovakva kakva je,
da postigne mnogo vi{e. Na kraju krajeva, svako ima pravo da brani
svoje interese. Da je Srbija zaista bila zainteresovana na po~etku
celog procesa, pre dve godine, umesto da donosi neverovatne rezolu-
cije s - nikada i uvek, mogla je da donese deklaraciju izvinjenja. To bi
bilo ne{to sasvim drugo. Do dana-dana{njeg srpska strana nije
poslala ni jedan jedini izraz `aljenja, nego naprotiv, ispada da je u
pitanju zavera Amerikanaca, Albanaca i ostalih mra~nih sila da se -
pa sad kre}e taj neverovatni re~nik - raskomada, otme, otkine,
ukrade i tako dalje.
Proletos su Tadi}, Mi}unovi}, svi su rekli - Moramo da donesemo
rezoluciju o Srebrenici. Gde je ta rezolucija? O njoj vi{e niko ne govo-
ri, a ipak je konstatovano kr{enje Konvencije o genocidu. Dobro,
presu|eno je malo kr{enje, ali kr{enje velike, stra{ne stvari. [ta
ta~no smeta skup{tini Srbije da donese rezoluciju kojom izra`ava
`aljenje zato {to se to dogodilo? Oni sami nisu krivi, mada me|u
njima ima svakojakih, ali postoji politi~ka odgovornost svih u toj
skup{tini. S jedne strane se svakodnevno kr{i to nesre}no me|una-
rodno pravo, a s druge strane tvrdite da su se svi urotili da vam
Vladimir
Gligorov
na~ine ogromnu istorijsku, ne~uvenu i nevi|enu, nikada do sada
do`ivljenu nepravdu. I naravno da onda narod smatra da vi treba da
isterate neku pravdu. To je izuzetno neodgovorno pona{anje ljudi
koji kreiraju javno mnjenje. Iz ovoga ne sledi da Srbija na Kosovu
nema stvarne interese. Srbija tamo ima i ekonomske i ljudske i
svakakve druge interese, ali iz njih nikako ne proisti~e da Srbija
treba da se tu~e s Albancima.
Ovde je to stiglo dotle da neki ljudi izjavljuju da Srbija ima pravo na
rat. To pravo ne postoji. Takav odnos prema upotrebi sile u Srbiji se
formirao 1989-90. godine, kada se prvi put javila ideja da je upotreba
sile opravdana. Ni`u se Slovenija, Hrvatska, Bosna i sve se zavr{ava
na Kosovu. To je osnovna protivre~nost u srpskoj javnosti, koja
nikako da na|e svoje racionalno razre{enje. Zaista me ~udi to {to
ovde nema javne debate o tome. Za nju treba da budu zainteresovani
i Tadi} i Ko{tunica. To treba da bude javna debata ljudi od razuma i
struke, koji treba da sednu i ka`u nam {ta je u stvari na{e pravo, a {ta
nije. I ti Albanci imaju neka prava koja morate uva`iti. Oni imaju
pravo da `ele da `ive sami. Svega toga ovde nema. Postoji samo agre-
sivna propaganda i disidentski krugovi, kao vi i ja, i mi sad ne{to
pri~amo i to je otprilike sve. Mi onda budemo progla{eni ekstremi-
stima, po onoj logici da ako neko jako skrene na jednu stranu, oni
koji su u sredini u odnosu na njega su ekstremniji. Svi umereni ljudi
su ekstremni u odnosu na naciste, to je potpuno razumljivo. Za
Staljina su liberali bili najekstremniji ljudi na svetu, jer je on bio u
luda~koj ko{ulji. U odnosu na njega normalni ljudi su apsolutni
ekstrem, to je ta~no.
Postoji racionalni razlog za{to se manjinska vlast odr`ava pomo}u
u`asne propagande, koja ima kvazifa{isti~ki, da ne ka`em goru re~,
aspekt. S druge strane oportunizam je zavladao svuda.
Pitanje prava Republike Srpske ili {kotske samostalnosti nema veze
s Kosovom. Divim se Britancima koji pokazuju da su odrasla nacija
time {to ni na koji na~in ne povezuju svoj problem sa [kotskom i
Kosovo. Svi drugi koji povezuju svoj problem s Kosovom, kao {to to
~ine Gruzija i Slova~ka, nedorasle su nacije. Isto va`i i za Srbe u
Bosni i Hercegovini. Pitanje da li bosanski Srbi `ele da `ive u sop-
stvenoj dr`avi ili u integraciji sa Srbijom je politi~ko pitanje.
Republika Srpska ima taj problem {to je nastala tako kako je nastala
94
14.1
2.0
7. i ta ~injenica je izuzetno va`na. Me|unarodna intervencija se odi-
grala na osnovu Povelje Ujedinjenih nacija, jer je postojalo spolja{nje
me{anje i podsticanje na raspad jedne dr`ave. Zna~i, jedno je pravo
na secesionizam, a drugo je pravo da vi nekoga podsti~ete na to, kao
{to Srbija radi. To pravo vi nemate, to je dodatno kr{enje me|unaro-
dnog prava. Tako|e, kada se ka`e da je Srbija garant Dejtonskog spo-
razuma, to zna~i da Srbija ima obaveze, a ne prava. Ona ima obavezu
da vodi ra~una o interesima Bosne i Hercegovine i nema pravo da se
me{a u njene poslove. Ta obaveza je ste~ena tako {to se Srbija me{ala
u poslove BIH na vrlo r|av na~in. Naravno, ako jedna skupina ljudi,
na primer Srbi u BIH, uporno `eli da ostvari sopstveni politi~ki
indentitet, taj problem mora biti ozbiljno uzet u razmatranje. Kosovo
nije taj slu~aj. O intervenciji NATO-a mo`e da se raspravlja, ali posle
ulaska Ujedinjenih nacija Kosovo vi{e nije pitanje secesionizma, ve}
pitanje ugro`avanja mira, kr{enja ljudskih prava i uspostavljanja
novog politi~kog modusa vivendi. To je ono {to se zove politi~ki spo-
razum. ^ini mi se da je to shva}eno i u Republici Srpskoj posle
demar{a velikih sila povodom Bosne i Hercegovine.
U ~emu gre{i Srbija? Ja ne znam ko ih savetuje da bi pretnje mogle
biti od koristi. Taj pristup nema nikakvog smisla. Kada pretite silom,
vi morate biti uverljivi. Ako niste u stanju da izvr{ite tu pretnju, ona
vam {teti. Vi postajete neko ko se la`no predstavlja i srpski prego-
vara~i su sebe doveli u tu situaciju.
U Briselu je klju~no kako da se slo`e tri stvari. Jedna je da se o~uva
politi~ka stabilnost u Srbiji, druga je da se o~uva politi~ka stabilnost
na Kosovu i tre}a je da se o~uva interesovanje u Evropskoj uniji za
integraciju ovog prostora. To su njihova tri cilja i u njima nema
nikakvih zlih namera. Njima je jasno da Srbija i Kosovo ne mogu
zajedno. Jasno im je i da srpski predlog o su{tinskoj autonomiji nije
primenjiv na uslove integracije u Evropsku uniju. Taj predlog tako|e
ne obezbe|uje stabilnost na Kosovu i morao bi da bude nametnut.
Postoji i problem slabog interesovanja javnosti u Evropskoj uniji da
se taj prostor integri{e u EU. Ljudi u Briselu nisu ni najinteligentni-
ji ni najdobronamerniji ljudi na svetu. To su prakti~ni ljudi koji
moraju da re{e jedan problem s najmanjom {tetom po sebe. Oni
moraju da na|u na~in da ostvare svoja tri cilja i oni }e ga na}i, iako
im odavde prete. Posebno je besmisleno pretiti Evropskoj uniji. Ona
~ak nema ni armiju, pa se postavlja pitanje u kojem smislu im
Vladimir
Gligorov
pretite. U celoj ovoj stvari Sjedinjene Dr`ave samo sekundiraju
Evropskoj uniji. Plan Martija Ahtisarija je plan Evropske unije, a ne
plan Martija Ahtisarija. Paralelno s tim planom po~ele su pripreme
EU o njegovoj implementaciji. U taj plan su mogli biti ugra|eni srps-
ki interesi, ali cilj srpske strane nije bilo unapre|enje tog plana, ve}
njegova propast. Amerika poku{ava da pomogne EU da ostvari svoja
tri cilja. Sjedinjene Dr`ave nemaju ve}u ulogu od te. Ne postoji
nikakav specijalni interes SAD-a da Kosovo bude nezavisno, ali ovde
je prevladao potpuno i{~a{en stav da su se Amerika, NATO, neolibera-
li i svi svetski demoni udru`ili i napadaju Srbiju. Ako vi imate takvu
percepciju stvari, pa onda jo{ po~nete i da pretite, to po~inje da se
grani~i s komedijom. To prestaje da bude u skladu sa zdravim razu-
mom.
Nova spoljna politika Rusije jo{ nije formulisana do kraja. Putin sada
uve}ava zna~aj Rusije kroz sukobe s Amerikom i poku{ava da podeli
Evropu. Sa stanovi{ta svetske politike, jedino mesto na kojem Rusija
mo`e da ima ulogu velike sile je Evropa. Sada se igra kvaziscenario
po kojem Rusija sukobljavaju}i se s Amerikom mo`e da postigne
odre|ene strate{ke prednosti u Evropi. Tu se Srbija vrlo dobro ukla-
pa, jer su tu prisutna oba elementa, i sukob s Amerikom i podela
Evrope. Raketni {tit tako|e nije popularan u Evropi, jer je Evropa
pacifisti~ko mesto. Sem srpske, sve evropske nacije su uglavnom
pacifikovane i to je najve}i uspeh Evropske unije. A onda Rusija ka`e
- Mi imamo nuklearno naoru`anje, mi imamo tehnologiju, mi opet
mo`emo da okrenemo rakete prema vama, mo`emo da vas pri-
tiskamo i energijom, mo`emo da vas korumpiramo novcem, vodite
ra~una o tome. Krajnja ideja je da Rusi i Amerikanci ponovo postanu
garanti stabilnosti u Evropi, {to je za Evropsku uniju apsolutno
neprihvatljivo.
Krajnji cilj Rusije nije obra~un. Rusija je u tom smislu prevazi{la
ideje o svetskoj dominaciji. Ona samo `eli da na neki na~in kapital-
izuje ~injenicu da ima naftu i nuklearno oru`je i ona to izra`ava kroz
svoje sukobe s Amerikom. To nije najbolji na~in, ali oni za drugi ne
znaju. Ali to se ne}e pretvoriti u pravi sukob, jer Evropska unija ne}e
pristati na novo rusko-ameri~ko starateljstvo nad Evropom. Ta pri~a
je zavr{ena 1989. godine i vi{e ne dolazi u obzir. Tako da }e se ruska
strategija zavr{iti neuspehom i to ne}e biti prvi put. U Rusiji postoji
fenomen o kojem je govorio jo{ Lav Tolstoj - elita se otka~i od naroda
96
14.1
2.0
7. i po~ne da sanja o svetskoj ulozi, koja je nesaglasna s interesima
ruskog naroda i s mogu}nostima da se ta ideja realizuje, jer se zasni-
va na o~ekivanju da }e je ruski narod slediti. Do sada se to nikada nije
dogodilo i zato je Rat i mir veoma pou~na knjiga. Situacija je sli~na i
sada. Imate Putina i neke ljude oko njega, naro~ito ideologe tako-
zvanog postliberalnog, postdemokratskog sistema dvadeset prvog
veka, koji su se o~igledno otka~ili od realnosti u tolstojevskom smis-
lu. To }e se zavr{iti neuspehom, ali ne u modelu raspada Sovjetskog
Saveza. Bi}e to ipak politi~ka evolucija u demokratskom pravcu.
Kada se u Srbiji oslanjaju na Rusiju, u glavi im je Josif Visarionovi~,
a ne Vladimir Putin. Milo{evi} je bio vrlo razo~aran Jeljcinom. Jasno
je da ne mo`e biti ostvareno to {to je u glavama ovih ljudi ovde.
Evropska unija, imam utisak, ima `elju da se na ovom pitanju doka`e
i da svima poka`e da je u stanju da re{ava svoje probleme. Ako
Evropa to postigne, ~itava Putinova strategija }e morati da se revidi-
ra, a ameri~ka strategija i tako mora da se revidira, jer je dospela u
}orsokak.
Svetlana Luki}:
Govori advokat Sr|a Popovi}.
Sr|a Popovi}:
Prijavio sam se za ovaj razgovor po{to sam ~uo gospo|u Turajli}
pro{le nedelje. Ona ima primedbu da u Pe{~aniku nema ljudi koji
druga~ije misle. Ja ovoga puta mislim druga~ije od gospo|e Turajli} i
eto, da osve`imo tu stvar i unesemo malo polemike me|u
istomi{ljenike. Gospo|a Turajli} na po~etku tog intervjua ka`e da
mora malo da naljuti slu{aoce Pe{~anika. Ja se nisam naljutio, ali
ose}am potrebu da o nekim od njenih stavova malo polemi{em s
njom. Osnovna teza koju je iznela jeste da vi kao autorke i va{i gosti
prizivate doga|aje kakav je onaj koji se dogodio u Aran|elovcu, u
kojem vam je onemogu}ena tribina, i da prizivate one koji se s vama
ne sla`u da se s vama obra~unaju silom. Ja mislim da je to vrlo
neta~na i opasna tvrdnja. Prema profesorki Turajli}, to se ~ini time
{to se Pe{~anik slu`i govorom frustracije, time {to on promovi{e
svoje ideje podjednako netolerantno kao i druga strana i tre}e, slu`i
se prostaklukom, psovkom. Da po|em od ovog poslednjeg, o ~emu je
bilo najvi{e re~i, da apsolviramo nesre}nog Peru koji je postao
dr`avna tema broj dva, znamo {ta je broj jedan. Mislim da je gospo|a
Sr|a
Popovi}
Turajli} ovde upala u zamku prihvativ{i propagandnu floskulu koja
je u opticaju u javnosti, kako je tobo` Pera Lukovi} najve}i problem
koji ljudi imaju s Pe{~anikom. Naravno da nije, ali logi~ka gre{ka u
koju se tu upada je tako velika da mene ~udi da je gospo|a Turajli},
koja je pametna `ena i koja se bavi naukom, mogla da previdi o
kakvoj se tu gre{ci radi. To je ne{to {to se u logici zove pars per toto,
gde se jedan deo uzima kao da je celina. Potpuno se zaboravlja da je
u~e{}e Pere Lukovi}a, ja sam izra~unao, u va{im emisijama 0,7
odsto. Ali ne, Pe{~anik - to je Pera Lukovi}.
Politika je nedavno objavila intervju s predsednikom op{tine Topola,
Draganom Jovanovi}em, u kojem postoji izjava koja je rasisti~ka i u
kojoj se poziva na nasilje. Sumnjam da bi gospo|a Turajli} Politiku
nazvala rasisti~kom novinom zato {to se u njoj pojavila takva izjava,
a ona se pojavila ~ak i bez ikakvog komentara. U Pe{~aniku nastupa-
ju ljudi kao {to su: Mirko \or|evi}, Ivan ^olovi}, Latinka Perovi},
Desimir To{i}, Bora ]osi}, Dejan Ili}, Vojin Dimitrijevi}, Dimitrije
Boarov, Vesna Raki}-Vodineli}, Laslo Vegel, Jovan Bajford, Miroslav
Prokopijevi}... Pa da li zaista gospo|a Turajli} smatra da jezik kojim
oni govore nije jezik dijaloga, da je netolerantan i da opravdava na-
silje koje bi nad njima bilo izvr{eno? Jer to je Pe{~anik. Za{to je
Pe{~anik Pera Lukovi}? I koliko god da Pera Lukovi} psuje, za{to je
to povod da se na silu zaustavlja va{a tribina u Aran|elovcu? Takvom
logikom vi biste mogli da ka`ete da se ministar Velja Ili}, ~iji jezik
gospo|a Turajli} izjedna~ava s jezikom Pere Lukovi}a, slu`i prostak-
lukom, a on je ~lan vlade, pa prema tome vlada priziva batine.
Naravno da takva logika ne stoji. Ja se nisam naljutio ali, da se
poslu`im izrazom gospo|e Turajli}, ovo je vi{e moja tuga - kako je to
moglo njoj da se dogodi. Ja to ka`em ozbiljno i bez ikakve ironije, jer
ja nju vrlo po{tujem i zato me je i pogodilo to {to sam ~uo.
Kada brani ovakvu naopaku tezu, gospo|a Turajli} misli da psovke
poput onih koje upotrebljava Pera Lukovi} te lumpenproletere iz
Topole bole kao {amar. Ja u to jako sumnjam. To su ljudi koje je orga-
nizovano doveo u Aran|elovac jedan bigot i rasista. Sumnjam da su
oni ikada imali strpljenja da odslu{aju ijednu emisiju Pe{~anika i
verujem da psuju vi{e od Pere Lukovi}a. Sumnjam da je njih psovka,
koja ~ak nije upu}ena njima, nego je po{tapalica koju u svojoj frus-
traciji ~esto koristi Pera Lukovi} - zabolela kao {amar. I sumnjam da
su oni tamo do{li radi dijaloga. Oni su tamo do{li radi akcije koju su
98
14.1
2.0
7. i priredili i mislim da su do{li da spre~e dijalog, i po{to su uspeli da
ga spre~e, proglasili su to svojom pobedom.
Ono {to gospo|a Turajli} zove govorom frustracije je mo`da ta~no,
jer psovka jeste izraz frustracije, bar onako kako se upotrebljava kod
Pere Lukovi}a. E sad, te psovke se razlikuju od psovki Velje Ili}a, jer
{ta frustrira Peru Lukovi}a? Njega frustrira ono {to nalazi u svako-
dnevnom `ivotu, gluposti, la`i, podvale, nasilje, kra|e. I slu{aoci
imaju istu tu frustraciju nad istim tim pojavama i on uspeva, kada o
tome govori i kada o tome psuje, da ih nasmeje. A {ta frustrira Velju
Ili}a kada psuje? Njega pre svega frustrira pozivanje na odgovornost.
^im neko po~ne da ga poziva na odgovornost, lete psovke. Da ne
pomi-njem to da psovanje Pere Lukovi}a i Velje Ili}a ne mo`e da se
izjedna~i, jer Pera Lukovi} je novinar i humorista, satiri~ar, a ovo je
~lan vlade. A da ne pominjem to da on, kada je frustriran, ne samo da
psuje - on ume i da {utne, i to pred kamerama, nekog kolegu Pere
Lukovi}a. I to prolazi kao poseban stil Velje Ili}a, tako smo ~uli
obrazlo`enja i opravdanja iz vlade - Takav je ~ovek, on se tako ~udno
izra`ava.
Ovde nije kraj mojim zamerkama. Mo`da najve}i problem s izlaga-
njem gospo|e Turajli} imam kada ona ka`e da Pe{~anik podjednako
netolerantno promovi{e svoju ideju kao i ona druga strana. Tu se
implicira da su sve ideje iste i da je va`an jedino na~in na koji pro-
movi{ete svoje ideje. E, pa nisu sve ideje ravnopravne. Ja smatram da
ideja kao {to je ova Dragana Jovanovi}a da zatvori Rome iza
bodljikave `ice u geto, da bi beli gra|ani bili po{te|eni ne`eljenih
susreta, tako on to naziva, ideje Srboljuba @ivanovi}a, narodnog
poslanika, da je Zorana \in|i}a trebalo ubiti, jer je bio izdajnik, ili
ideja Obraza da treba da promovi{e nacisti~ki pogled na svet diza-
njem ruke, ili ideja da treba ubiti, zaklati homoseksualce da ne posto-
je, ideja da se rehabilituje Ljoti}, da se rehabilituje antisemitizam
Nikolaja Velimirovi}a, grafiti koje mo`ete da vidite {irom Srbije -
Cigani, mar{ napolje, ideja da Cigani koji ostanu u Srbiji ne bi treba-
lo da se kupaju u istim bazenima s belcima, ideja da je Mladi} heroj,
da u Srebrenici nije bilo genocida, da je Srebrenica oslobo|ena - to su
ideje koje su retrogradne, glupe, neuke, {tetne, kojima se ugro`avaju
ljudski ̀ ivoti, potkopava pravni sistem, zagarantovana ljudska prava
pojedinaca i grupa, njima se srozava ugled zemlje. To nisu ideje koje
su u bilo ~emu ravnopravne s idejama koje se iznose u Pe{~aniku.
Sr|a
Popovi}
Nisu sve ideje iste. Mi smo svi ravnopravni u tom pogledu da imamo
pravo da iznesemo svoje mi{ljenje, ali sva ta mi{ljenja nisu ista.
Stalno ~ujem u televizijskim emisijama da neko ka`e - Mladi} je
heroj - a neko drugi ka`e - Mladi} je optu`en za genocid - pa se odgo-
vori - To je va{e mi{ljenje. Pa nisu ravnopravni istina i la`, nisu
ravnopravni ni hu{kanje na rat i pacifizam, ni fa{izam i antifa{izam,
ni osuda zlo~ina i opravdavanje zlo~ina, ni znanje i neznanje, dobar i
lo{ argument. Pa nije to sve isto, a va`no samo da se tobo` zastupa na
neki pristojan na~in. Pa ne, najva`nije je ono {to se ka`e.
Svetlana Luki}:
Obi~no ka`u - A ko je taj ko }e da odlu~i da li je jedna ideja legitimna
ili nije?
Sr|a Popovi}:
Iza toga stoji pretpostavka da smo mi jo{ u stanju varvarstva, da se
ni{ta ne zna, da nikakve knjige nisu napisane, da je sumnjivo {ta je
dobro i zlo, da je sve relativno. To je stra{na poruka i to je kapitulaci-
ja pred onima koji su me|u nama najgori i najagresivniji. Oni mogu
da iznose ta svoja u`asna, naopaka, {tetna, ~esto i ka`njiva mi{lje-
nja, pod uslovom da ne psuju. Pravo da vam ka`em, u pojavama koje
sam naveo postoje ~ak i neke ozbiljne natruhe fa{izma. Na to se ka`e
- To je preterana izjava, pa ovaj poredak nije fa{isti~ki. Pa ja i ne
ka`em da je ovaj poredak fa{isti~ki, ali da mi prisustvujemo pos-
tupcima, izjavama, stanovi{tima koji zaslu`uju atribut fa{isti~kih -
to je sasvim sigurno. Te nasilni~ke, lumpenproleterske grupe
zaslu`uju atribut fa{isti~kog. I ako pogledate raznu literaturu o
fa{izmu, ~esto }ete na}i da je po~etni uticaj tih malih grupa i nji-
hovih vo|a bezna~ajan. Ali za{to nas upozoravaju na to? Zato {to je to
virus koji se stra{no brzo {iri i ako se ne zaustavi, kada jednom uzme
maha, onda mora da se pla}a ogromna cena da bi se to stanje le~ilo.
To je lekcija koja je ovde valjda ve} jednom nau~ena. Mi smo imali
prilike da to vidimo. Ako tu stvar ne suzbijete u korenu, te{ko }ete se
s njom posle izboriti.
Ovo je podeljena zemlja, s tim se potpuno sla`em i razumem motiv
gospo|e Turajli}, koji po~iva na tome {to bi ona `elela da mi `ivimo u
ure|enoj zemlji, gde su sva osnovna pitanja re{ena, gde postoji kon-
senzus o generalnoj politici koja se vodi, o vrednostima toga dru{tva
100
14.1
2.0
7. i onda mo`emo u~tivo, lepo da razgovaramo o tome kako da tu zemlju
u~inimo jo{ boljom. Pa mi ne `ivimo u takvoj zemlji. U stavu gospo|e
Turajli} postoji element magijskog mi{ljenja - Ako se mi pona{amo
kao da `ivimo u takvoj zemlji, onda }e to biti takva zemlja. Ne}e,
ne}e. To je ona logika da, ako iza|em s ki{obranom na ulicu, pa{}e
ki{a, a ako ne ponesem ki{obran, sija}e sunce. Pa ne}e pasti ki{a
zbog toga i ne}e sijati sunce zato {to nemam ki{obran. I da citiram i
ja jedanput Dobricu ]osi}a - daleko je to sunce i do tog sunca se sti`e,
u ovakvim okolnostima u kojima mi `ivimo, kroz dru{tvene sukobe.
Nema ni~ega a priori lo{eg u dru{tvenim sukobima, dru{tvo napre-
duje kroz dru{tvene sukobe. Ono ne napreduje kroz sabornost, kroz
jedinstvo, kroz ignorisanje realnosti. Ne, ono napreduje kroz
razre{avanje tih sukoba. Na{a je nevolja {to mi nemamo institucije u
kojima bi se ti sukobi razre{avali na miran, civilizovan i razuman
na~in. Ali za to nije kriv Pera Lukovi}. Mi nemamo zreo parlament,
nemamo autonomnu javnost, nemamo nezavisne sudove i za sve to
nije kriv Pera Lukovi}. Za to je kriva ova vlast. Ne treba me{ati
uzroke i posledice. Kao da je uzrok podeljenosti Srbije i dru{tvenih
sukoba u njoj psovanje Pere Lukovi}a. Pa nije, to je posledica toga {to
ova vlast nije uspela da stvori institucije kroz koje bi se ti dru{tveni
sukobi kona~no razre{ili.
Svetlana Luki}:
Jedan od njenih argumenata je da se na~in na koji ljudi u Pe{~aniku
poku{avaju da promovi{u odre|ene ideje pokazao neefikasnim i da bi
mo`da bilo dobro da probamo da na|emo neke teme koje bi ljudi mogli
lak{e da prihvate, a da za neki budu}i trenutak odgodimo stvari o
kojima ljudi ne `ele da slu{aju.
Sr|a Popovi}:
Ja to razumem i mo`da je s gledi{ta politi~ke taktike to umesno
mi{ljenje, me|utim ja mislim da je to visoko ispolitizovan stav. Kada
iznosim svoje mi{ljenje, ja ga ne iznosim zato {to `elim da postignem
neki ishod ili neki cilj. Ja sam ljudsko bi}e koje ima sivu mo`danu
masu, {to zna~i da ne{to mislim i imam ljudsku psiholo{ku potrebu
da to mi{ljenje izrazim - pa {ta bude. I ne bih mogao da pristanem da
u ime neke politi~ke taktike sebe cenzuri{em i mislim da ljudi ne
smeju da budu na taj na~in ispolitizovani. Ako govorite sa stanovi{ta
svoje struke, ako govorite o ne~em {to znate, pa ne mo`ete vi sebe
Sr|a
Popovi}
skratiti za glavu da ne biste bili pogre{no shva}eni. Neko }e me
shvatiti dobro, neko }e me shvatiti lo{e, kakvi }e biti ishodi - ne
znam, ali moram da `ivim tako kako moram da `ivim. Nije dobra
motivacija, naro~ito ~oveka koji razmi{lja u okvirima svoje struke,
da razmi{lja kakav }e ishod time da izazove. Taj zahtev da se misli
tu|om glavom mi je neshvatljiv. Se}am se kako su u onim
disidentskim vremenima stalno dolazili neki du{ebri`nici da nam
govore - Nemojte to da pri~ate, to }e samo da izazove ove ~vrstoru-
ka{e. [to ka`e Selimovi} - Boj se ovna, boj se govna, pa ne mogu tako
da razmi{ljam. Mislim da je taj stav gospo|e Turajli} poziv na
neprirodnu i {tetnu politizaciju.
Kosovo i izbori su ista tema. Radi se o tome {to jedna strana, to su
Demokratska stranka i Boris Tadi}, smatra da su njihove {anse bolje
ako se izbori odigraju pre nego {to se donese odluka o Kosovu. Druga
strana misli da }e bolje mo}i da kapitalizuje frustraciju koju je sves-
no izazivala tek ako Kosovo bude izgubljeno. To je jedina tema. Ja ne
zadr`avam dah dok se bavim tim pitanjima i dok ~itam o njima i mis-
lim da ono {to se ovde sada doga|a mo`e da se stavi u malo {iri kon-
tekst. Ka`e vlast, a i mi to svi znamo, da su ovo te{ka vremena. Pri
tome ne mislimo na iste stvari, ali ovo jesu te{ka vremena. A vreme-
na su te{ka zato {to smo ove godine pred Me|unarodnim sudom
pravde u Hagu osu|eni za prekr{aj Konvencije o genocidu, tu je i pri-
tisak koji se vr{i na nas da izru~imo Mladi}a, tu su negativni
izve{taji o saradnji s Hagom. Ovo je godina u kojoj su prispeli na
naplatu neki stari dugovi iz Milo{evi}evog re`ima, vrlo te{ki, vrlo
skupi dugovi koje bismo mi rado da ne platimo. I to su, naravno,
te{ka vremena i da citiram notornu mudrost - Iz te krize postoje dva
puta: jedan je da potonemo, a drugi je da najzad platimo te dugove i
da idemo dalje.
Nisam potpuno siguran da mi znamo kakvo je op{te raspolo`enje.
Ta halabuka u kontrolisanim medijima koji osporavaju te dugove ili
poku{avaju da odlo`e njihovo pla}anje ne odra`ava stanje javnog
mnjenja. Ljudima je alternativa postala potpuno jasna - ako ne plati-
mo te dugove, nema ni{ta od Evropske unije, ostaje nam saradnja s
Putinovom Rusijom, koja tako|e ispoljava jake fa{isti~ke tendencije.
Zna~i, samoizolacija, neizvesnost, ekonomsko propadanje,
prestanak investicija, zatvaranje zemlje. Mislim da su ljudi toga
svesni. Utisak koji mi sti~emo kada slu{amo i gledamo kontrolisane
102
14.1
2.0
7. medije ne odra`ava raspolo`enje javnosti. Mo`da sam ja optimista,
mo`da suvi{e verujem u srpski razum, ali narod je vitalan, on pre-
poznaje samodestrukciju u ovome {to ova vlast radi. To vidim i kao
opasnost i kao {ansu, jer pitanje se zao{trilo. Ovo su poslednji
Milo{evi}evi ra~uni koji dolaze na naplatu. Ako 5. oktobra nismo pod-
vukli tu crtu, mo`da sada mo`emo da je podvu~emo. Da li }e se to
desiti, nemam pojma, ali tako shvatam zna~aj ovoga trenutka. Ne
zanima me da li }e se pregovori odlagati ili }e Kosovo biti priznato ili
}e se samoproglasiti. Nema mnogo misterije u tome {ta }e se na kraju
desiti. Pitanje za nas je samo koju cenu smo spremni da platimo.
Svetlana Luki}:
Kada ~ovek poku{ava da razmi{lja, on poku{ava da koristi
racionalne argumente, ali u ovoj jedna~ini je sve nepoznato. Mi ne
znamo dokle je predsednik vlade Ko{tunica spreman da ide putem
kojim je naumio da ide.
Sr|a Popovi}:
Ja ga ne bih potcenjivao. Mislim da on mo`e vrlo daleko da ode, do
dovo|enja u pitanje svoje politi~ke sudbine. I neki strani analiti~ari
misle da ovaj kurs kratkoro~no pogoduje militantnim, antizapad-
nim, antievropskim, proruskim, nacionalisti~kim, ksenofobi~nim
snagama, ali da }e ve} na srednji rok to biti njihov veliki, kona~ni
poraz. Meni se takva ocena ~ini mogu}om. Kada jedna glupa politika
kona~no pobedi, to je ~esto njen kraj, jer se onda otkrije da je u`asno
glupa. Dok ne pobedi, vi ni ne znate, nemate predstavu do ~ega }e ona
dovesti. Milo{evi}a je dovela do bombardovanja i on je profitirao od
tog bombardovanja, sve dok ljudi nisu kazali - Pa dobro, za{to si nas
uop{te doveo u tu situaciju? Goni se. Tu postoji neka dijalektika, a i
vremenska projekcija mi se ~ini umesnom.
Svetlana Luki}:
A predsednik Demokratske stranke Tadi}, da li mislite da se
pribli`ava trenutak kada }e se desiti d`a ili bu izme|u njih dvojice?
Sr|a Popovi}:
Postoji kontinuitet na srpskoj politi~koj sceni i mo`da }u ga najbolje
izraziti ako malo prokritikujem poziciju koju je zauzeo LDP - mi smo
protiv svih, mi sami protiv svih. To u stvari nije njihova politika, ona
je samo naopako, pogre{no i kontraproduktivno formulisana. Pri~am
ve} kao navijen da mislim da u ovoj zemlji postoje dve opcije, jedna je
LDP, druga su radikali. Glavni protivnik LDP-a su radikali, Ko{tuni-
ca je to u onoj meri u kojoj se njegova politika podudara s politikom
radikala, a Boris Tadi} u onoj meri u kojoj sledi Ko{tunicu. Ali to je
kontinuum. Nisu vam svi protivnici jednaki, a neki su vam protivni-
ci samo pod odre|enim uslovima. Recimo, Boris Tadi} je to jedino
ako se priklanja Ko{tunici, koji se priklanja radikalima. Kada Boris
Tadi} pri~a o pristupanju evropskim integracijama, to nije nikakav
problem, to podr`avamo. To je supstrat politike Demokratske
stranke u ovom trenutku. Re}i da ste vi protiv svih je neta~no, jer
vam se ciljevi u mnogome podudaraju s DS-ovim. U ne~emu se ne
podudaraju i to mo`e da bude predmet va{e kritike. Ali iznijansirajte
svoju poziciju prema svima na politi~koj sceni, nemojte da
progla{avate sebe za jedinu na{u nadu, jer je to malo obeshrabruju}e.
Svetlana Vukovic:
Mnogo se brinem zbog ovih izbora. Da li je mogu}e da mi `ivimo u
zemlji u kojoj, bez obzira na to {to ih je gospodin Duli} zakazao, njih
ne mora biti?
Sr|a Popovi}:
@ivimo u te{kim vremenima. Sve visi, ali mislim da mi u svom o~aja-
nju precenjujemo snagu radikala i DSS-a. Gledam televiziju i ~itam
novine na takav na~in da me ne zanimaju pojedinosti, poku{avam da
uhvatim neko op{te raspolo`enje i op{ti ton. I poslednjih dana
prime}ujem da je postalo potpuno legitimno ne{to {to je do ju~e bilo
zabranjeno, a to je da se pita - A {ta }e biti ako izgubimo Kosovo? To
pitanje se ~uje u svim medijima. Ljudi od kojih to nikada ne bih
o~ekivao pitaju - Kakve }emo mi to mere da preduzmemo i da li smo
mi u stanju da se tako pona{amo i da li }e to da bude pucanj u nas
same i da li neko o tome razmi{lja? Sve vi{e toga ~ujem i siguran sam
da one koji stalno govore - Sada moramo biti jedinstveni, moramo se
braniti svim sredstvima - ve}ina ljudi vi{e nije spremna da prati.
Mislim da i oni koji to zastupaju ose}aju da s tako isklju~ivim
stavom mo`emo gadno da nastradamo.
Svetlana Luki}:
Aktivirao se nagon za samoodr`anjem.
Sr|a
Popovi}
104
14.1
2.0
7.
Sr|a Popovi}:
Tako je, i mislim da je najta~nije re}i - ovo su te{ka vremena. Ona su
te{ka i za njih, ljude koje smatram svojim politi~kim protivnicima,
za radikale i DSS. Mislim da oni ve} po~inju da pokazuju znake
gubljenja razuma. Kao taj koji ka`e - Zoran \in|i} je trebalo da bude
ubijen, jer je bio izdajnik ili Toma Nikoli} koji ka`e - Evropska zasta-
va }e se vijoriti na na{em ministarstvu odbrane ili Kojen koji ka`e -
Nisu nam ni potrebne evropske integracije. To su ve} znaci gubljenja
razuma. Ovaj narod je toliko ~esto i dugo izlu|ivan da mislim da je
stekao i neki imunitet. Crnogorci imaju izraz - zakojevitezanje. To je
onaj koji predvodi sa zastavom, pa ga pozivaju - Hajde, ko je vitez. To
Crnogorci zovu zakojevitezanje. Mislim da to ovde te{ko nekom
mo`e da se proda, videli su ljudi koliko to ko{ta.
Svetlana Luki}:
Neke ljude sam prvi put ~ula da ka`u - Ako ode Kosovo, bilo bi mi jako
te{ko. A meni se ~ini da oni ose}aju da }e to biti poni`enje samo zato
{to odbijaju da priznaju da su poni`avani hiljadu devetsto devedeset
prve, druge, tre}e, ~etvrte, pete godine. Sada im se sve skupilo.
Sr|a Popovi}:
Mi smo davno poni`eni. Mi smo poni`eni kada smo zavodili policij-
sku dr`avu na Kosovu, kada smo te ljude ubijali, tukli, izbacivali,
hapsili, sudili - tada smo poni`eni. Sada sve to samo postaje jasno po
posledicama, a trebalo je da bude jasno ve} onda. Nismo mi poni`eni
zato {to se sada sudi onima koji su vr{ili ratne zlo~ine u na{e ime, mi
smo poni`eni time {to su oni vr{ili te zlo~ine. Ta katastrofa se ve}
dogodila, ta katastrofa koju ljudi sada percipiraju - ve} se dogodila.
Najbolje {to sada mo`e{ da u~ini{ jeste da to shvati{, ostavi{ iza sebe
i krene{ u nekom drugom pravcu, a ne da tvrdi{ ili da toga nije bilo ili
da mi nismo za to krivi ili da je to op{ta zavera. To je neekonomi~no
za nas. Nikoga mi vi{e ne mo`emo ni o ~emu prevariti, sve se zna.
Samo u svojoj parohijalnosti mo`emo jednoga trenutka poverovati
da ne{to mo`emo da sakrijemo, da mo`emo da sakrijemo da sakriva-
mo Mladi}a. Pa ne mo`emo, svi to znaju, vide, priznali smo sami sto
puta - Sakrivali smo ga, a sada ga ne sakrivamo. Aman ljudi, pa jeste,
sakrivamo ga. To je stvarno o~ajni~ka pozicija, kao kada ~oveku
odseku ruku, a on misli da je jo{ ima. Pa nema{ je, nau~i da `ivi{ s jed-
nom rukom. Bolje bi bilo da ima{ obe, ali sada `ivi s tom jednom.
Sr|a
Popovi}
Na{a patnja je patnja ljudi koji su prinu|eni da gledaju film koji se
zove Poslednjih sedamnaest godina. To je sada samo film, to je ve}
bilo. Sada si prinu|en da ga gleda{ i to je te{ko. Nemce su na silu
morali da vode da gledaju, mi to gledamo sada i te{ko je. Ali to je bilo
i dobro je {to je to pro{lost. Mi samo treba da se osvestimo da je to
pro{lost, jer sve dok to ne mo`emo sebi da priznamo, mi smo u per-
manentnoj traumi. Ljudima koji su do`iveli traumu ka`u - Pi{i o
tome, pri~aj o tome, sto puta pri~aj o tome da to ode u onaj deo mozga
u kojem su pohranjene dugotrajne memorije iz pro{losti. A dok ti to
negira{, to ne mo`e da stigne tamo i ti stalno `ivi{ u toj lo{oj
sada{njosti, ti jo{ `ivi{ sa Srebrenicom, s Merkalama, s bombar-
dovanjem, zato {to ne mo`e{ da shvati{ i ne mo`e{ sebe da dovede{
do toga da prizna{ - Jeste, to je bilo. I sada, lo{ deo tog iskaza je ono -
Jeste, a dobar deo je - to je bilo, to nije sada, to je bilo.
Svetlana Luki}:
Stavili smo na You Tube snimke iz Aran|elovca i tu su neki ~etnici u
maskirnim uniformama i jedan ludak prolazi i ka`e - ^eta, nadesno. I
vi vidite karikaturalnu verziju toga {to je stvarno bilo. Njihova
maskirna uniforma je pohabana, oni su je stvarno nosili u ratu, ali
sada je to farsa.
Sr|a Popovi}:
Izgleda kao farsa, jer on nije razumeo da je to pro{lo, a vi ga gledate
i mislite - [ta je tebi? Idi, le~i se.
Svetlana Luki}:
Hvala vam {to ste nas slu{ali, bio je ovo Pe{~anik, pozdravljaju vas
Svetlana Vukovi} i Svetlana Luki}, do vi|enja.
GOVORE}E MESTO
Pogre{no re{enje je uvek pogre{no re{enje ... Ako on
poku{a da zatvori Srbiju, Srbija }e eksplodirati ... Ili ble-
firaju, ili su totalni ludaci ... Svaki zaborav se pla}a novim
ratom ... Zavr{i}emo padom u gubitni~ku depresiju ...
Gosti:
Nikola Samard`i}, istori~ar,
Bojan Baji}, publicista,
Svetlana Slap{ak, profesorka,
Mirjana Mio~inovi}, profesorka
Svetlana Vukovi}:
Kada ~ujete moj glas, znate da je Ceca Luki} bolesna. Na moju nesre}u,
dovoljno je bolesna da ne mo`e da vodi emisiju, ali nedovoljno da
ostane kod ku}e. Evo je sa druge strane stakla, nadgleda kako }emo se
sna}i bez nje.
Prvo lo{a vest, Pe{~anik ulazi u zimsku pauzu do 25. januara. Ako sve
bude teklo po planu, slede}i put se ~ujemo izme|u dva kruga predsed-
ni~kih izbora. Naravno, uvek postoji {ansa i da pobedimo u prvom
krugu, a onda }emo 25. januara samo da pijemo i pevamo.
Dobra vest je da }e na{ sajt za vreme pauze sa emisijom nastaviti da
radi svakoga dana na adresi www.pescanik.net. Ceca Luki} to jo{ uvek
ne zna, ali bi}e naterana da vam bar jednom nedeljno napi{e pismo.
Ju~e smo na sajtu preneli tekst Teofila Pan~i}a iz poslednjeg Vremena,
Zanimljiva biologija, u kojem Teofil zami{lja koaliciju DSS-a i radikala
po principu sindroma sestara Bobi}-Tomi}. Tu [ormaz i Krasi} preras-
taju u [ormasi}a, Aligrudi} i Vu~i} u Alivu~i}a, Prorokovi} i Todorovi}
u Prodorovi}a. Nastaju, ka`e Teofil, oblici `ivota koji uspevaju samo
tamo gde ne uspeva ni{ta drugo. U ~asu pisanja ovoga teksta, Toma
Nikoli} jo{ uvek nije bio izrekao svoj poslednji predlog - ako Amerikanci
imaju vojnu bazu na Kosovu, za{to mi ne bismo imali rusku vojnu bazu
u Srbiji. Tako bi tre}i svetski rat mogao da se odvija u portabl izdanju,
na kratkom potezu od Beograda do Pri{tine. Ma{ala, Ko{tikoli}u.
Slu{ate istori~ara Nikolu Samard`i}a.
- Ko{tunica je bio u Njujorku, tamo je rekao {ta je imao da im ka`e i
sada svi ~ekamo ili ne ~ekamo, ima li va`nosti ili nema va`nosti to {to
}e nam on saop{titi posle sednice svog glavnog odbora.
Nikola Samard`i}:
Ko{tunica je tamo bio kao svedok iz hiljaditog reda, koji je prisustvovao
Kenedijevom ubistvu. Srbija se uop{te ne pita o budu}nosti Kosova. On
samo daje svoje mi{ljenje, koje ne}e bitno uticati na ishod re{enja tog
problema. Zvani~na politika Srbije prema Kosovu podrazumeva
zami{ljenu eksploziju hidrogenske bombe, koja }e tamo uni{titi sve `ivo,
a ostaviti tu teritoriju takvu kakva jeste, s onim {to je na toj teritoriji
izraslo pre osamsto godina. Budu}i da Ko{tunica, Tadi} i Nikoli} nisu
110
21.1
2.0
7.
pokazali na koji na~in }e integrisati albansko i srpsko kosovsko dru{tvo u
jedinstvenu politi~ku zajednicu, kakvog smisla ima insistiranje na suve-
renitetu koji je izgubljen, koji se ne mo`e vratiti i ~ija }e cena progutati
budu}nost nekoliko narednih politi~kih generacija, svih osim njihove sop-
stvene?
Danas je pitanje Kosova stvar odnosa izme|u Moskve, Va{ingtona i
Brisela. Srpski stav o Kosovu, vezan za zvani~nu politiku Rusije, umesto
da razjedini Evropsku uniju, kako je planirano u Beogradu, zapravo je
doveo do zbli`avanja stavova pojedinih ~lanica Evropske unije. Pred
Evropskom unijom je izazov uspostavljanja administracije, bezbed-
nosnog sistema i sistema za{tite osnovnih vrednosti demokratije i ljud-
skih prava na Kosovu. A pred nama je vreme koje }e iziskivati prave odgo-
vore na prava pitanja. Beograd }e morati da odgovori za{to je vodio poli-
tiku koja je dovela do takvog ishoda, a Pri{tina }e morati da kosovskom
dru{tvu, i albanskom i srpskom, ponudi opipljiviju budu}nost.
O~igledno je da Ko{tunica `eli da na srpskom dru{tvu, koje ne podr`ava
njegove emocije prema Kosovu, iskali svoj bes. Njegova politika je utoliko
neuspe{nija ukoliko se zahvaljuju}i njoj sve vi{e bogate njegovi ministri i
~lanovi kabineta. Veoma me zanima za{to je, recimo, ministar energetike
bio onako bled kada je s Italijanima vodio razgovor o budu}nosti energet-
skih veza, a sav rumen kada je o tome razgovarao s Rusima. Mi imamo pre-
mijera koji je eksponent jedne strane dr`ave. To je politika koja je izdaj-
ni~ka po svakoj definiciji. Mi mo`emo da tretiramo Ko{tunicu kao izdaj-
nika, jer on ili ~lanovi njegovog kabineta i pojedini ministri direktno zas-
tupaju interese jedne strane sile. Evropska unija i NATO nisu jedna
dr`ava, ve} cela civilizacija. Kada se zala`emo za pristupanje Srbije tim
organizacijama, mi ne zastupamo interese Pariza, Londona, Brisela, Bona
ili Va{ingtona. Mi zastupamo vrednosti jedne ideje, jedne politike kojima
`ele da pripadnu i mnogo ve}e i uspe{nije zemlje od nas. Mislim na
Ma|arsku, Bugarsku, Rumuniju, Poljsku, na duga~ku kolonu zemalja
koje `ele da pripadnu toj ideji. Ne vidim da se na ovoj drugoj strani neko
gura u tom redu za zastupanje ruskih interesa.
Za razliku od Rusije, Srbija ima sre}u da poseduje artikulisanu politi~ku
alternativu. Srbija se u jednom periodu dvadesetog veka evropeizovala
zahvaljuju}i uticajima ruske kulture, ali je do{ao trenutak u kojem se
Srbija podelila na pitanju da li je okupacija po~ela 1941. ili ulaskom ju`nog
krila Crvene armije 1944. godine. Za neke je to bio mnogo gori vid oku-
Nikola
Samard`i}
pacije, jer su posledice bile mnogo te`e. Drugim re~ima, Ko{tunica danas
vi{e vlada uz podr{ku zvani~ne Moskve, nego uz podr{ku Srbije. Tvrdi se
da Srbija ve}inski prihvata taj na~in mi{ljenja i taj politi~ki mentalitet, ali
ne vidi se volja niti re{enost da se Srbija za te ideje bori i ne ose}a se nikak-
vo odu{evljenje za njih. To pokazuje da je srpsko dru{tvo dostiglo vi{i nivo
zrelosti od onih vrednosti koje zastupa srpska elita. Kada Ko{tunica i nje-
govi prijatelji, s akademikom koji ima samo veliku maturu, na ~elu,
|uskaju s kafanskom peva~icom, udovicom ratnog zlo~inca, ubice i
razbojnika, oni njoj pripisuju zna~aj i vrednosti koje su mitske,
arhetipske, istorijske i kulturne. Obi~an narod nju ipak do`ivljava samo
kao sisatu pevaljku, ni{ta vi{e od toga. I tu se postavlja pitanje koje kul-
turne vrednosti zastupa na{a elita i da li je na{ jedini izbor samo izme|u
Tadi}a i Nikoli}a. Za{to nemamo tre}u mogu}nost?
Se}am se, 1990. godine Ivan \uri} je bio predsedni~ki kandidat, pa sam
mu rekao - Slu{aj, ti nema{ {anse, ja }u da glasam za Vuka, glupo je da se
rasipaju glasovi. Ja tu gre{ku vi{e ne}u da ponovim. Po~etkom 1990.
godine smo imali bolju alternativu nego danas, a tako smo stra{no
zavr{ili. Vuk je tada pokazao da je spreman da svojim `ivotom i svojom
slobodom zastupa svoje ideje. Boris Tadi} do ovoga trenutka nije uspeo ni
da preda potpise za svoju kandidaturu. Postavlja se pitanje da li je to
demokratija kada nam je ostavljeno dve nedelje za predsedni~ku kam-
panju. Da li za petnaest dana predsedni~ki kandidati, u celoj ovoj zbrci
koja je nastala nesposobno{}u elite da defini{e na{u politi~ku budu}nost,
uop{te mogu gra|anima da predo~e potrebu da tragaju za alternativom?
Pogre{no re{enje je uvek pogre{no re{enje. Na svakoj slavi vam sedi trust
mozgova, ne mogu da pretr~e ni sto metara, a znaju da po tri sata
raspredaju: Tadi}-Nikoli}, Nikoli}-Tadi}, Tadi}-Nikoli}, Nikoli}-Tadi}.
Stvarno se pitate {ta su ta dvojica u~inila za na{u politiku, za na{u kultu-
ru, za na{e dru{tvo, za na{u edukaciju. Nisu za nas u~inili ni{ta. Nikoli} je
ve} figura comica ili figura tragica, sa svoja dva lica iz neke anti~ke drame.
Ali ̀ rtve te tragedije nisu on i rukovodstvo njegove partije, nego je ̀ rtva te
tragedije Srbija. Boris Tadi} je uspe{an zato {to je neuspe{an. On je
neprekidno potcenjivao samoga sebe. Sve svoje sposobnosti je ulo`io
samo u destrukciju osnovnih vrednosti Demokratske stranke, onoga zbog
~ega je ona postala lider demokratskih promena. Neka ide i neka s
Nikoli}em vodi diskusiju o Moskvi i o isto~noj pravoslavnoj d`amahiriji.
Kod nas su uni{tene medijske slobode, a koli~ina agresije koju ste vi
iskusili u poku{ajima da promovi{ete Pe{~anik u javnosti, pokazuje svu
112
21.1
2.0
7.
silinu ose}anja koja otkrivaju neuspe{nost i propast jedne politike. To su
horde ljudi ~ija budu}nost je propala. Vi ste videli kako izgledaju ti ljudi,
kako razmi{ljaju, kako govore. Veoma je zanimljivo da se to de{ava u
[umadiji, koja je bila svetski lider u nacionalno-oslobodila~kim revoluci-
jama, jer srpska revolucija iz 1804. godine je prva nacionalna revolucija u
istoriji. Danas je [umadija sinonim robovskog mentaliteta, ljudi se pla{e
i slu{aju komande lokalnog suba{e. Ti banditi Velje Ili}a koji vladaju
[umadijom i Pomoravljem su ono {to su nekada bili Turci, pred kraj svoje
vladavine u Srbiji. To je isti taj banditizam o kojem govore te na{e narodne
pesme. Po~etak bune protiv dahija zapravo govori o Novoj Srbiji s kraja
osamnaestog i po~etkom devetnaestog veka. Taj Fo~i} Mehmed-aga je
gradona~elnik Topole ili Jagodine. Brine me za{to ta [umadija robuje
onima protiv kojih je digla prvu nacionalnu revoluciju u istoriji. Ti ljudi
koje oni slu{aju su potpuna antiteza onome {to zvani~no zastupaju, a to
su srpstvo, duhovnost, pravoslavlje, istorija. Oni se trude da poni{te ono
{to je istorija ve} poni{tila. Na{e tradicionalne vrednosti obesmi{ljene su
onoga trenutka kada su zloupotrebljene u svrhu ratne agresije i zlo~ina
tokom devedesetih godina.
Mislim da Vojvo|ani opet ~ekaju [umadince da prelome. Opet }e morati
da prelomi [umadija, jer je to njena nesre}na uloga. Tamo i nema bog zna
~ega, osim te debate koja traje iz veka u vek. U Vojvodini ljudi imaju vi{e
posla, ve}e zarade. Videli ste kako je ta [umadija propala. Te tone asfalta
njih ne mogu izvu}i iz bede. Ipak je to regija koja je mogla da bude evrop-
ska. Omladina Aran|elovca, Kragujevca, Topole glasa za radikale, zato {to
sada ~uje samo njihove poruke i one im zvu~e kao alternativa ovom
besmislu u koji ih uvla~i politika zvani~nog Beograda i u`asna stvarnost
u kojoj oni `ive. Oni robuju navikama koje se prenose s generacije na ge-
neraciju, koje nas vra}aju u predustani~ko doba, kada su lokalne suba{e
divljale [umadijom. Politi~ka Srbija je kao ovaj Veliki brat i to je jedna
stvar u kojoj se sla`em s Veljom Ili}em koji ka`e - [to prikazuju one
lenjivce koji spavaju i ~e{u se po ceo dan i no}? E, tako cela Srbija samo
~mava i ~e{e se, jer tu nema posla, nema perspektive. Moramo da objasni-
mo ljudima da su oni pod vla{}u dahija i da te dahije moraju da zavr{e u
pro{losti, to jest u zatvoru, jer ti narodnjaci su organizovana kriminalna
grupa.
Ko{tuni~in kabinet se bavi poslovima koji su preba~eni na du{u takoz-
vanoj ste~ajnoj mafiji. Ti ljudi skoro dve godine sede u pritvoru, dok se ser-
ijske ubice brane sa slobode. To je poku{aj da se relativizuje plja~ka i da se
Nikola
Samard`i}
prikrije da postoji organizovana kriminalna banda koja vlada Srbijom,
naro~ito u krajevima u kojima su ljudi prepu{teni na milost tim dahijama,
jer su siroma{ni, omladina ne ide u {kolu, nego se drogira. Za{to oni stal-
no pri~aju o narkomaniji ^ede Jovanovi}a? Zato {to je u njihovom intere-
su da Srbija bude pod dejstvom opijata kako bi oni lak{e vladali. Njihovo
bira~ko telo je izlo`eno upravo tom poroku, ne samo alkoholizmu, koji
Ko{tunica javno propagira s Veljom Ili}em tako {to s njim javno ispija
alkohol. Prodor narkomanije je upravo posledica njihove vladavine.
Stra{na je bezizglednost te omladine u centralnoj Srbiji, koja `ivi kao u
emisijama Velikog brata. Vreme im proti~e uludo, nemaju radnih mesta,
nemaju volje niti energije za {kolovanje i to je odli~na prilika za te dahije
da u~vr{}uju svoju vlast. Ali je odgovornost za to ponovo na Beogradu, ~iji
mejnstrim politi~ari uvode Srbiju u mentalitet Velikog brata, pri ~emu je
Veliki brat Ko{tunica, a narod se ~e{e i izle`ava i trebi po ceo dan i no}, jer
nema posla, nema nikakvu perspektivu. Pa ~ak i kada se ispovedaju tom
Velikom bratu, oni nemaju {ta da mu saop{te, nego ogovaraju jedni druge:
Tadi}-Nikoli}, Nikoli}-Tadi}. Taj mentalitet odr`ava Ko{tunicu, Velju i
Palmu i vi ste se u Aran|elovcu suo~ili s tim mentalitetom. Nisu oni Srbi,
oni su raja, a oni koji vladaju Srbijom nisu Turci, nego degenerisani
provincijalni supstrat.
U prestonici takve Srbije sede analiti~ari i urednici medija koji su obi~ni
policijski cinkaro{i. Ako ih vratite u sedamdesete, osamdesete, odmah
vidite da su to oni isti koji su vas tu`akali zato {to idete na slavu - samo
vas sada tu`akaju zato {to ne idete na slavu. Pre su vas tu`akali zato {to
idete u crkvu, a danas vas tu`akaju zato {to ne idete u crkvu. I stalno se
raspituju - ko je ovaj i ko je onaj. Naravno da ne zna ko sam ja, kada je on
do{ao iz {ume. Kada bih do{ao u neku sredinu koja mi je ponudila
uto~i{te, ja se ne bih raspitivao ko je ko. Zamislite da odem u Njujork i
pitam ko je Donald Tramp.
Videli ste koliko se Sarkozi iznervirao s Tadi}em. Nije se obra}ao Velji
Ili}u ili onom Raki iz Trstenika, obra}ao se Tadi}u, iznerviran zato {to
ovaj ne razume da je evropska integracija Kosova i Srbije jedini na~in da
Kosovo ostane deo zajedni~ke stvarnosti. Ovako }emo mi biti neka
smrdljiva ruska gubernija, ali bez Kosova i s granicama koje }emo sami
zatvoriti i prema Kosovu i prema susedima. Otvori}emo samo vazdu{ni
most prema Rusiji, kao {to se odr`avao vazdu{ni most 1948. i 1949.
izme|u Zapadne Nema~ke i zapadnog Berlina, s tim {to nama ne}e bacati
hranu i }umur za ogrev, nego }e uzimati ono malo sirotinje {to smo imali,
114
21.1
2.0
7.
na isti na~in na koji su nas oplja~kali 1944. godine. Ja mislim da je dobro
da nas Evropska unija uvu~e unutra. Srbija je toliko jadna i nesre}na da je
to zaslu`ila. To ne bi bio prvi presedan, jer ima jo{ evropskih zemalja koje
su integrisane mimo svih pravila. Kipar nije imao teritorijalnu celovitost
i nema je ni sada, bio je sumnjiva zona za pranje novca, ali je dobro za njih
da su u{li u Evropsku uniju. Pitanje je u kojoj meri je Gr~ka i danas
demokratska zemlja, jer u njoj se sve{tenici otvoreno upli}u u politiku,
komanduju, oni su mo}na struktura koja gr~ko dru{tvo zadr`ava na nivou
jadnog proseka i zatucanosti, ali je opet bolje i za Gr~ku da je integrisana
u Evropsku uniju. Tom procesu }e pripasti i Hrvatska. Zamislite paradoks
da formiranje hrvatske vlade zavisi od srpskih stranaka. To je posledica
politike koja je ovde vo|ena, koja se uvek apsurdno zavr{ava. Lo{e je to {to
se i tamo politika polarizuje na etni~koj, umesto na idejnoj osnovi, ali je
dobro da i Srbija bude usisana u evropski sistem. Mislim da }e se ljudi
ose}ati bolje. To }e na{im ljudima biti neka kompenzacija. Problem je {to
}e zvani~nici u Beogradu prikazivati na{u evropsku integraciju kao
neuspeh, pre svega Ko{tunica i Nikoli}, a i Tadi} }e se gurati me|u njih.
Otvori}e se ogroman prostor koji }emo morati da ispunimo organizaci-
jom, idejama i energijom, kako bi Evropska unija ovde imala svog poli-
ti~kog zastupnika. I taj zastupnik ne treba da bude bleda kopija politike
koja se vodi u Briselu, kao {to je Ko{tunica bleda kopija Putina. Drugim
re~ima, potrebno je da Srbija ima samostalnost u svojoj unutra{njoj i
spoljnoj politici koju Ko{tunica, Tadi} i ostali negiraju vezivanjem za
Moskvu, za isklju~ivo jednu dr`avu. Srbija mora da razmi{lja i o svojim
nacionalnim interesima kako bi smirila prilike u dru{tvu, kako bi se njeni
ljudi ose}ali zadovoljnije. Ta nacionalna briga je realno emotivno stanje u
Srbiji. Ali Srbija ne mo`e da vodi nacionalnu politiku tako {to }e da izolu-
je svoje granice i da protera ambasadore. Banjaluka se ve} okrenula od
Beograda ka Zagrebu koji joj je bli`i, i ka Sarajevu s kojim se poigrava, i ka
Briselu, odakle im dolaze pare.
Meni je sve tesno, meni je i ta Jugoslavija bila tesna, a onda smo ostali i bez
nje. Upu}eni ste samo na nekolicinu svojih prijatelja, uski krug ljudi u
kojem se kre}ete i to je sva~ija sudbina ovde. Potreban nam je prostor.
Hajde da razgovaramo o teritoriji - teritorijalno pitanje je osnovni problem
zvani~ne politike Beograda, ali ona nije u stanju da ga re{i. Vi ne mo`ete
da otputujete u Pri{tinu. Osim toga, tek deset odsto ljudi ovde ima paso{.
Kada se pokrenulo pitanje o reformi paso{a, opet su se podigli udba{ki
analiti~ari, pa sve{tenici, pa sad }e oni nama da bele`e neke kodove i glu-
Nikola
Samard`i}
posti. Ej, dajte da putujemo, pi{ite u paso{u {ta god ho}ete o meni.
Teritorija nema smisla ako se po njoj ne kre}ete. [ta vam vredi Kosovo,
ako ne mo`ete tamo da odete?
Vezivanje za Ko{tunicu, ~ija popularnost je zanemarljiva, jeste gubljenje
vremena. Taj ~ovek se ne pojavljuje nigde, nikad se ne pro{eta, vezao se za
rakiju, kabinet i za ruski mit. On ne postoji kao li~nost u Srbiji. Neka do|e
u kafanu da sedimo, pa da debatujemo. Odavno se poznajemo i ne}u da ga
trpam u gepek. Trebalo je da prespava izme|u 5. i 6. oktobra i da mu onda
objasne da je njegova istorijska uloga zavr{ena 24. septembra 2000.
godine. Ali neka nam sada objasni {ta je alternativa. Je li Rusija susedna
zemlja? - Nije. Je li sre}na ijedna zemlja koja je vezala svoju spoljnu poli-
tiku za Rusiju? - Nije. Je li veleizdaja vezivati se za spoljnu politiku samo
jedne dr`ave? - Jeste, svuda. Kod nas to nije zapisano u zakonu, ali hajde
da razgovaramo i o tome {ta je izdaja, {ta je veleizdaja, {ta je pojam teri-
torije u dvadeset prvom veku. Pa svima nam je potrebna teritorija, jer ter-
itorija je jednako sloboda, ali teritorija nije jednako Velja i Palma, koji }e
ljudima na panju da odsecaju udove zato {to ne `ive po njihovom
naho|enju.
Ako on poku{a da zatvori Srbiju, Srbija }e eksplodirati. Najbolje je da se
sve re{i mirno, pa da i ta na{a evropska integracija pro|e {to bezbolnije. I
to je stres koji otvara mnoge frustracije u dru{tvu. Sve nacije koje su u{le
u Evropsku uniju su pro{le kroz to. Koliko su se otimali Francuzi, Englezi
su zadr`ali funtu. Moramo da istrpimo jo{ bolova, samo se postavlja
osnovno pitanje - da li }emo te bolove da sa~ekamo ̀ ivi ili mrtvi. U dru{tvu
postoji ogromna energija i ̀ elja za promenom, ve}a nego u ve}ini dru{tava
koja su s intelektualnim i moralnim rezervama u{la u Evropsku uniju.
Nama je Evropa organska potreba. Pre toga moramo da progutamo jedan
gorak lek, da se stresemo i sve }e to da pro|e. Na{im ljudima je potrebno
vi{e optimizma. Svi su po~eli da li~e na Ko{tunicu. Verovali ili ne, taj ~ovek
je nekada pisao pisma Hani Arent. Pa eto, neka se seti da je i on nekada bio
druga~iji. Mi svi ipak idemo nabolje, a on ide nagore. On je u tom smislu
nesre}na figura, ali ne `elim da bilo ko od nas deli njegovu nesre}u. On
obezvre|uje na{e ljude, za njega je Srbija ruska selendra koja se sastoji od
turskih janji~ara, spahija i raje. Njegov odnos prema pojedincu je veoma
uvredljiv, kao i odnos svih njegovih koalicionih partnera. Pogledajte na
koji na~in oni tretiraju ljude, na koji na~in se pona{a Velja Ili} u bazenu
pred Sne`anom Daki}, koja {panski i engleski govori bolje nego on srpski.
To je slika na{eg dru{tva, to je povratak u degenerativnu fazu Osmanske
116
21.1
2.0
7.
imperije. To je ve} jednom propalo, ali mi zbog ne~ega ponavljamo ~itav taj
proces. Mi nemamo intelektualnu alternativu koja }e priznati da je
pogre{ila, koja }e kazati ljudima - Pogre{ili smo, ali ljudi imaju pravo da
budu u zabludi i imaju pravo da se menjaju. Ljudi u Srbiji se bave poli-
tikom duboko uvereni da je potrebno da ljudi ostanu kakvi jesu. To je
sasvim suprotno od smisla politike, koja je debata u kojoj ube|ujete ljude,
zajedno sa stvarno{}u kakva ona jeste, da je potrebno da promene svoje
mi{ljenje.
Pre petnaest godina nisam mislio kao {to mislim danas i ja se toga stidim.
Ja se ne kandidujem za javne funkcije, jer smatram da nije pro{lo dovoljno
vremena. To treba da bude pravo i obaveza generacije koja dolazi posle
mene. Poku{avam da pomognem ljudima, da im ka`em da nije stra{no
presko~iti neku fazu svog mi{ljenja i promeniti se. Ljudsko znanje se
razvija, Karl Poper je u Bedi istoricizma ukazivao da mi na osnovu pozna-
vanja pro{losti ne mo`emo saznati budu}nost, jer ne mo`emo predvideti
na koji na~in }e se razvijati na{e budu}e znanje. To je jedna od osnova li-
beralnog mi{ljenja - mi ne znamo {ta }emo misliti sutra, ali je potrebno da
se suo~imo sa svojim biv{im na~inom mi{ljenja zbog kojeg smo po~inili
odre|ene gre{ke. I ako ih ponovimo, one se ne}e ponoviti u istom obliku i
ispa{}e sme{ne, kao i politika koju Srbija nakon 1999. godine vodi prema
Kosovu. To je poku{aj da se vratite u predistoriju doga|aja koji su doveli
do toga da ta pokrajina dobije stranu ili me{ovitu administraciju, koja s
Beogradom nema nikakve veze. Ako imamo potrebu da tu teritoriju
ose}amo kao svoju, postoji jedan jedini put, a to je da usvojimo one vred-
nosti koje su Nemcima omogu}ile da odu u Pariz i da ga ose}aju kao sop-
stveni grad. Niko ni{ta bolje od toga nije smislio. Nemci su ubili mnogo
vi{e Francuza nego Srbi Albanaca i Albanci Srba, ali to pitanje je re{eno.
Oni sada imaju slobodu da se kre}u, da se {koluju, da se le~e, da u`ivaju,
da jedu, da piju. To je i nama i Albancima isto tako potrebno, kao
Francuzima i Nemcima. To je novi kvalitet `ivota, on mo`e da vas frustri-
ra, da vam nanese bol. Svako pro`imanje kultura je bolno. Sve }e to da boli,
ali manje }e da boli od onoga {to zami{ljamo kao na{u najsumorniju per-
spektivu. Ja se nadam da se to ne}e dogoditi, jer ipak ve}ina odlu~uje.
Nekad se ljutimo na tu ve}inu, ali mislim da je potrebno da te ljude
razumemo i da im iznova, iz dana u dan dajemo {ansu da se promene. Bez
tog procesa nema nikakvog napretka.
Bojan
Baji}
Svetlana Vukovi}:
Ovih dana je Dodik otvoreno podr`ao predsedni~ku kandidaturu
Borisa Tadi}a. Privremeno je zamrznuo partnerstvo sa srbijanskim
narodnjacima, s kojima se provodio celog leta, {to na Gu~i, {to na
Cecinim koncertima. Posle demar{a pet najve}ih evropskih zemalja,
bosanski Srbi su zamrzli svoju pretnju da }e, ako se Kosovo
osamostali, tra`iti isti status i za Republiku Srpsku. Slu{ate Bojana
Baji}a. Dolazi iz legendarnog mesta na{e mladosti koje se zove Rudo
i u kojem je osnovana Prva proleterska brigada. Sada je to jedna od
najmanjih op{tina u isto~noj Republici Srpskoj od sedam hiljada
stanovnika. Bojan Baji} vodi nevladinu organizaciju Luna koja radi
na izgradnji mira i poverenja u Bosni i Hercegovini i pi{e za sarajev-
ski nedeljnik BH dani. Slu{ate Bojana Baji}a.
Bojan Baji}:
Dugo posle rata, od 1995. do 2006, jedanaest godina, postojala je
atmosfera udaljavanja od rata, me|utim ova zadnja kriza je pokaza-
la slabosti dru{tva. Ljudima se u~inilo da opet ima {anse da bude
rata, iako je mnogo njih shvatalo da je kriza vje{ta~ka, da ovi to ve}
stoti put rade. Ovoga puta se i meni u~inilo da postoji {ansa da bude
rata. I ja sad radim na predlogu tu`iocu da preda krivi~nu prijavu za
zlo~ina~ko udru`ivanje protiv mira i za ugro`avanje op{te bezbjed-
nosti. Srpska politi~ka elita je zajedno s nekim radikalnim elementi-
ma bo{nja~ke politi~ke elite stvorila atmosferu predratne krize. I
kada se ti isti ljudi pojave kao mirotvorci, narodu padne kamen sa
srca. Naravno da su oni taktizirali, igrali se tom klimom, ali kada se
stvori takva klima, dve potpuno nezavisne, minorne grupe mogu da
naprave dva incidenta i imate pravi rat.
U Bosni je, dakle, veliki problem to srpsko politi~ko pitanje. U
Dejtonu su Srbi potpisali da je Bosna i Hercegovina me|unarodno
priznata dr`ava, nedjeljiva, neraspadljiva i da ona ima stolicu u
Ujedinjenim nacijama. Srbi su je tako|er priznali i pristali na to da
Republika Srpska nije dr`ava, ve} entitet u okviru dr`ave Bosne i
Hercegovine i da je ono {to se zove Republika Srpska samo pod
navodnicima. Tu mo`e da pi{e i - imperija cara Du{ana, ali ona je i
dalje obi~an etnitet. I sve {to se de{ava od rata naovamo jeste trenje
izme|u o~uvanja nadle`nosti Republike Srpske i evropske integraci-
je. Postojala je i vojska Republike Srpske, sad postoji i policija, imate
pune ekonomske nadle`nosti, mo`ete imati paso{ Republike Srpske,
118
21.1
2.0
7.
imali ste one }irili~ne tablice. Sje}ate li se najsmje{nije tablice? Fo~a
je dobila naziv Srbinje, pa pi{e SNJ }irilicom. I stvara se osje}aj kod
naroda da taj svijet, da ta me|unarodna zajednica non-stop ne{to
iziskuje od Srba, a u stvari su Srbi naopako postavili svoje politi~ke
ciljeve u Bosni. Politi~ki predstavnici Srba ~esto ka`u - Da li }e ikada
prestati ti zahtjevi me|unarodne zajednice, Evrope, svijeta, da se
oduzimaju nadlje`nosti Republici Srpskoj? Kao, to je nepravda, evo,
sad }emo zvati policiju. Ne, ne}e nikad prestati ti zahtjevi, jer dr`ava
mora biti normalna, to smo potpisali u Dejtonu, to je Bosna i
Hercegovina. Bosna i Hercegovina je i srpska dr`ava i potpuno je
suludo {to se Srbi odri~u Sarajeva, {to se odri~u Mostara, {to se
odri~u Drvara i Livna. Kad je Srpska demokratska stranka, koja je
bila ratna partija, pala s vlasti, kad se pojavio Milorad Dodik sa
SNSD-om i postao nova partija na vlasti, s novom energijom, po~eo je
da pravi gre{ke koje je SDS pravio na po~etku i sad mi moramo da
budemo taoci toga dok taj Milorad Dodik ne isproba te nenau~ene
lekcije.
Ova posljednja kriza se razlikuje od prethodnih samo po tome {to je
proizvodi nova politi~ka partija koja je dobila veliku podr{ku srp-
skog naroda. Mada, evo ve} nakon prvih signala, Dodik se vratio na
malo racionalnije pozicije. Bilo je dosta imaginarnih pri~a o uzdanju
u Rusiju, u Srbiju. Nismo mi Kosovo, nismo mi Hrvatska i Srbija
treba da prestane da se me{a u Bosnu i Hercegovinu. Recimo, neki
dan slu{am i sav se naje`im, kako Ivica Da~i} izjavljuje u skup{tini
da ako Kosovo ode, onda mi treba da pripojimo Republiku Srpsku.
Lako je njemu da se igra, da baca neke politi~ke teze, a {to to mo`e da
dovede do novog egzodusa, ~ini mi se da se u Srbiji dosta opu{teno
shvata. U Republici Srpskoj 95 odsto ljudi su Srbi. Oni su poku{avali
s Republikom Srpskom da izgrade neku svoju etni~ku teritoriju i na-
ravno da je bilo dosta zlo~ina. Dana{nja Republika Srpska je prije
rata po popisu imala 53 odsto Srba, 47 odsto drugih naroda. Da bi se
taj projekat sproveo, morali ste da raselite ovih 47 odsto i zato je u
glavama ljudi to jo{ dr`ava. Nema politi~ara, nema ljudi koji
obja{njavaju da to nije dr`ava i zbog toga je zavladao totalni raskol
izme|u stvarnosti koja je potpuno razli~ita i politi~ara koji igraju
neku cik-cak politiku. Oni su stvarno uspeli da temeljno uzdrmaju
Bosnu i Hercegovinu s aspekta multietni~nosti i sada postoje tri
pogleda na Dejton, tri pogleda na istoriju, tri mogu}a pogleda o
svemu. Tako da, recimo u Kostolcu, to je dio Federacije, imate jedan
Bojan
Baji}
krov, a dvije {kole, pa s jedne strane ulaze djeca iz jednog naroda, s
druge strane ulaze djeca iz drugog naroda. Napravljen je sistem hod-
nika da se oni ne mogu sresti i onda jedni u~e ovo, drugi u~e ne{to
potpuno suprotno. I onda kad se nekad sretnu, djeca se pobiju.
Dodik i srpski politi~ari su ~esto kroz uvijenu ili direktnu formu
najavljivali da bi Srbi mogli da napuste bosanske institucije. Ako
Srbi napuste institucije i ako va`i taj stari princip etnitetskog
glasanja, onda je ta dr`ava paralisana. Bilo je sigurno sto najava da
bi se to moglo desiti, pa oni ka`u - Ne povezujemo mi to s Kosovom,
ali eto, ne bi bilo pravedno to na Kosovu, a onda iza|e neka
produ`ena ruka u vidu etnonacionalisti~ke nevladine organizacije
koja ka`e to {to politi~ar nije rekao, odnosno, da je to pitanje
povezano. I kako je onda Laj~ak intervenisao? Rekao je - Dobro, ja
vidim opasnost da vi parali{ete dr`avu i ja sam promenio poslovnik i
sad ka`em da va`i etnitetsko glasanje, ali samo u varijanti kad vi
prisustvujete zasjedanju parlamenta. Vi do|ite na sjednicu parla-
menta i odbacite svaku njegovu odluku, ali ako vi ne do|ete na zasje-
danje, parlament }e da funkcioni{e bez vas. I sad je to srpska elita iz
Republike Srpske iskoristila kao povod da producira `estoku krizu.
To je jako povezano s vremenom rje{avanja statusa Kosova i vi vidite
sinhronizovane i koordinisane izjave od predstavnika politi~kih par-
tija iz Srbije i predstavnika politi~kih partija iz Republike Srpske.
Vidi se da je to u istom fonu i da je vrlo vjerojatno da su se oni to
dogovorili. Ali ako pogledam iz Bosne i Hercegovine, pona{anje vlade
Srbije ~ini mi se logi~nim. Dakle iz perspektive Ko{tunice, njemu je
zgodno da ima krizu u drugoj dr`avi i da kad on pritisne crveno
dugme, ta kriza bukne. On na taj na~in poku{ava da svijetu do~ara
svoje argumente da }e Kosovo proizvjesti druge probleme.
Ko{tuni~ino pore|enje Rezolucije 1244 i Dejtonskog mirovnog spo-
razuma ne va`i, jer 1244 ostavlja otvorena va`na pitanja, a Bosna i
Hercegovina je s Dejtonom zakucana. Tamo pi{e da je Bosna i
Hercegovina nepodjeljiva, da je to me|unarodno priznata dr`ava, da
niko nema pravo nikakvog referenduma. To {to je opstala interna
struktura Republike Srpske je pitanje koje treba da raspravimo mi iz
Bosne i Hercegovine. Da li nam je bolje da pojednostavimo sistem ili
da ostanu etniteti je pitanje koje }emo mi izme|u sebe da raspravi-
mo. I pazite, kad Dodik u Banjaluci ka`e dvosmislenom re~enicom da
je pitanje Kosova i Republike Srpske mogu}e povezati, onda to potvr-
120
21.1
2.0
7.
di Ko{tunica i vrlo ~esto ~ujem i Tadi}a koji, makar kulturno, ka`e to
isto. Vrlo ~esto on prizna Bosnu i Hercegovinu, ali vrlo ~esto napravi
nevjerojatan gaf, kao kada je rekao da u Bosni i Hercegovini postoje
dva etniteta, jedan je muslimansko-hrvatska federacija, a drugi je
srpski etnitet. To nije ta~no, 2002. su se desile ustavne reforme, koje
su prihvatili i Srbi, po kojima su Srbi, Hrvati i Bo{njaci konstitutivni
narodi na cijeloj teritoriji Bosne i Hercegovine. I izmijenjena je ta~ka
jedan Ustava Republike Srpske u kojoj je pisalo da je Republika
Srpska dr`ava srpskog naroda, a sada pi{e da je Republika Srpska
neodvojivi etnitet u okviru Bosne i Hercegovine koji konstitui{u
ravnopravno Srbi, Hrvati i Bo{njaci. Nisam siguran da li Tadi} to ne
zna ili onako nevje{to napravi gre{ku. Sve te izjave mi li~e na koor-
dinisanu akciju.
Bo{njaci su jedan od tri naroda Bosne i Hercegovine koji `ele da
Bosna i Hercegovina opstane u sada{njim granicama. Oni se ne mogu
zalagati za taj cilj ako na to ne privole i Srbe i Hrvate. I onda Bo{njaci
zbog te neminovnosti moraju ~initi vi{e ustupaka i biti dosta tole-
rantni u odnosu na Srbe ili Hrvate. Ali sad iz nekih nacionalisti~kih
bo{nja~kih partija, ~iji predstavnik je ovaj Haris Silajd`i},
nekada{nji ministar vanjskih poslova Bosne i Hercegovine, govore
po istoj matrici kao Dodik, koji ka`e - Republika Srpska - da, Bosna i
Hercegovina - jedva. I kad ga pitaju za koga navija, on ka`e - Naravno
da navijam za Srbiju, a jedva ~ekam da Bosna izgubi, pa ako igraju
Bosna i Engleska, ja }u navijati za Englesku. Za Bosnu navijam jedi-
no ako igra protiv Turske, na{eg mrskog, vi{evjekovnog neprijatelja,
ka`e Dodik. Tada vi{e volim da pobijedi Bosna. I Haris Silajd`i} ima
nacionalisti~ku retoriku i zala`e se za princip jedan ~ovjek - jedan
glas. To zvu~i kao demokratija, kao vrhunsko dostignu}e civilizacije,
ali on to ipak zasniva na ~injenici da su Bo{njaci najmnogobrojniji.
Da je Srba dva puta vi{e nego Bo{njaka, on se vjerojatno ne bi zala-
gao za to. Kad Haris Silajd`i} lansira te svoje otrovne strelice, one
djeluju na fajterski mentalni sklop Milorada Dodika. Kad Miloradu
Dodiku baci{ mamac, on se odmah primi.
Silajd`i} ima ve}e {anse da pobedi iz prostog razloga {to Bo{njaci iz
Bosne i Hercegovine nemaju rezervnu dr`avu. Oni ostaju da `ive u
Bosni i Hercegovini i kad je dobra ekonomska situacija i kad je lo{a,
i kad je dobra politi~ka klima i kad je nepovoljna, za razliku od Srba
koji }e ostati da `ive u Bosni i Hercegovini samo ako je u Bosni dobro.
Bojan
Baji}
Razumijete? Rezervna dr`ava Srba iz Bosne je Srbija. I zato danas
postoji tihi egzodus Srba iz Bosne koji se doseljavaju u Srbiju. Ipak u
Sarajevu ima stvarno liberalnih politi~kih opcija, za razliku od
Republike Srpske, u kojoj zasad vlada totalno jednoumlje. Bio bi
vrhunski patriotski ~in Srbije da ka`e Srbima u Bosni - Vi va{a pita-
nja rje{avate u Sarajevu, ta~ka. Hrvati su imali isti ovaj problem,
sjedili su na dvije stolice, i u Bosni i u Hrvatskoj, dok vlada Hrvatske
nije vidjela da je interes Hrvatske da ide putem evropskih integraci-
ja i da mora da prizna Bosnu i Hercegovinu i onda je Mesi} poru~io
Hrvatima u Bosni - Nemojte ovamo da se okre}ete, idite u Sarajevo i
tamo rje{avajte svoje probleme. Na taj na~in su Hrvati iz Bosne bolje
prihvatili Bosnu, jer je za njih stavljena rampa s Hrvatskom i ta~ka.
I stvarno bi bio vrhunski patriotski ~in Srbije da ne podgrijava
nekakve ideje o referendumima i o spajanjima sa Srbijom. Obi~na
Srbija ne bi ni `eljela da se to desi, jer bi se onda milion Srba s peri-
ferije nekakve velike Srbije doselilo u Beograd. Moglo bi da se formi-
ra jedno naselje od milion stanovnika na livadama iza Bloka 45. Svi
mi se tu naselimo i do vi|enja.
Ne znam da li stanovnici Srbije znaju kako izgleda prostor Republike
Srpske. To je jedna smije{na tvorevina. Kosovo ima neku cjelinu od
258 kilometara i mo`e{ da se vrti{ u tome. Republika Srpska je sa-
stavljena od dvije cjeline koje su geografski razdvojene. Jedna je
isto~ni dio koji grani~i sa Srbijom, gdje su op{tine poredane linearno
jedna iznad druge. Nigdje u tom isto~nom dijelu nemate grupisanih
{est op{tina, pa da cirkuli{ete u tom krugu, nego su sve jedna iznad
druge. I onda imate grad Br~ko, koji je distrikt koji ne pripada ni
Republici Srpskoj ni Federaciji. Tu je Republika Srpska presje~ena
na isto~ni i zapadni dio. Zapadni dio je ta Banjalu~ka krajina i tu
imamo malo ekonomske koncentracije. Blizu je Hrvatska, autoput i
oni su vi{e orijentisani prema Evropi. Oni ne idu u Sarajevo, daleko
im je, malo Banjalu~ana je ikad bilo u Sarajevu. Ako bi se pomo}u
referenduma donijela ta odluka o nezavisnosti, za razliku od vreme-
na s po~etka devedesetih godina, kad su s druge strane Save, u
Hrvatskoj bile srpske autonomne oblasti Slavonija, Knin i tako dalje,
sad tamo imate jaku dr`avu Hrvatsku, vrlo mo}nu za na{e uslove.
Vjerujem da bi promptna reakcija hrvatske vlade bila da zatvori
grani~ne prelaze s Republikom Srpskom. S donje strane ove
Banjalu~ke krajine imate Federaciju.
122
21.1
2.0
7.
Federacija zauzima 51 odsto teritorije Bosne i Hercegovine i to je
integrisana teritorija. Vi mo`ete da odete s jednog njenog kraja na
drugi, a da ne prolazite kroz Republiku Srpsku. Da biste iz isto~ne
Republike Srpske pre{li u zapadnu, vi morate da pre|ete ili kroz
Federaciju ili kroz to ni~ije Br~ko. Ako bi se i{lo putem nezavisnosti,
Srbi bi morali nekim blic ratom da osvoje to Br~ko. Me|utim, za raz-
liku od devedesetih godina, u Bosni su stacionirane me|unarodne
snage i ja vjerujem da bi u roku od tri dana tu do{lo deset hiljada
vojnika NATO-a, s milion tenkova, aviona, ~uda, tako da vojnim
putem ne mo`e da se ostvari kontinuitet Republike Srpske u Br~kom.
U toj varijanti vlada Federacije i vlada Republike Srpske morale bi da
budu u konfliktu, vjerojatno bi se obustavila komunikacija ljudi
izme|u dva etniteta, autobusi bi prestali da prelaze. U toj pat pozici-
ji cijela ta Banjalu~ka krajina u kojoj ima sedamsto-osamsto hiljada
Srba u stvari bi postala enklava. Imate Hrvatsku, dole Federaciju,
Br~ko, {to zna~i da bi ve} za tri mjeseca neke namirnice morale da se
dovoze {leperima.
Imate isto~nu Republiku Srpsku koja nema nijedan centar. Moja
op{tina, Rudo, ima 8.000 stanovnika, ona se grani~i s op{tinom
Vi{egrad, koja ima 11.000, Fo~a ima 22.000, ^ajni~e ima 7.500,
[ijakovi}i 11.000. To su potpuno smije{ne op{tine. I onda, {to bi se
desilo? Jedina logi~na opcija je da se vi iz isto~ne Republike Srpske
odselite u Srbiju. Svi imamo dvojna dr`avljanstva, to su nam dali i
Dodik nam se hvalisao kad je u onom konzulatu dobio dr`avljanstvo
Srbije. Ukoliko bi se Srbi odlu~ili na referendum, to bi bio totalni
politi~ki debakl. Ja sam ~ak upozoravao javnost u Republici Srpskoj
da ako oni krenu putem referenduma, mi bismo za dvije nedjelje
imali ameri~kog generala koji bi preuzeo ingerencije narodne
skup{tine, vlade i predsjednika Republike Srpske i sigurno bismo
imali sli~an scenario kao Japan poslije Drugog svjetskog rata. Ili ble-
firaju, ili su totalni ludaci. Jedino me pla{i {to su ta~ne pri~e o raz-
nim malverzacijama, da je nekom u interesu, zna{ - Hajde malo da
pokrenem rat, revizije se nikad ne rade od prije rata. ^ini mi se da su
oni mo`da u stanju to da naprave. Pogine hiljadu ljudi i onda se vri-
jeme ra~una od tog datuma. Mo`da je mogu}e da i to naprave.
U varijanti statusa kvo, postoji mno{tvo nadle`nosti na nivou entite-
ta i nemate dr`avu koja mo`e da donese odluku koja va`i na cijeloj
teritoriji Bosne i Hercegovine. To je nemogu}a misija, takva dr`ava
Bojan
Baji}
se ne mo`e integrisati u Evropsku uniju, jer dr`ava koja se integri{e
u Evropsku uniju mora da garantuje da }e s aspekta ekolo{ke politike
imati iste standarde u svim dijelovima dr`ave. A to sad dr`ava ne
mo`e da garantuje, jer imate etnitetske vlade koje mogu potpuno
razli~ito da urede te odredbe. Neodr`ivo je da Srbi govore - Ho}emo i
Republiku Srpsku i Bosnu i Hercegovinu i ho}emo naravno evropske
integracije. Zna~i, ho}u da pada ki{a, ne}u da ra{irim ki{obran, ljut
sam {to sam pokisao i smatram da je bog nepravedan zato {to sam
zaradio upalu plu}a - to je taj rezon. Ako Srbi ~uvaju Republiku
Srpsku, a deklarativno ho}e u Evropsku uniju, de{ava}e se da }e za
svako mogu}e usagla{avanje pravne regulative Bosne i Hercegovine
Srbi morati da obja{njavaju za{to to ne}e da prihvate, kao {to su
nekad obja{njavali za{to ne}e da prihvate paso{, za{to ne}e da uvedu
jedinstvene tablice za automobile, za{to ne}e da reformi{u vojsku,
za{to sad ne}e da reformi{u policiju. A na putu evropskih integracija
bi}e jo{ 156.000 tema koje se moraju razrije{iti. U toj varijanti proces
evropskih integracija }e biti usporen, a ve} se de{ava scenario da se
Srbi iz Republike Srpske odseljavaju u Srbiju.
Za zadnje dvije godine iz op{tine Rudo se jedan odsto stanovni{tva
odselio u Vojvodinu. U Republici Srpskoj je negativan prirodni
prira{taj, zna~i ima minus 2.500 stanovnika svake godine, a u
Federaciji ima plus 1.500 stanovnika svake godine, i Srbi se iseljava-
ju. To }e na kraju dovesti do toga da deklarativno imate neke teri-
torije, a da nemate naroda i onda }e se desiti slu~aj Srba u Hrvatskoj
ili slu~aj Srba na Kosovu. Vrlo ~esto se zaboravlja da se iz Sarajeva
iselilo 150.000 Srba 1996. godine, posle rata. Mirovni sporazum je
potpisan u novembru 1995, prestalo je pucanje i stvarno se do marta
uop{te nije pucalo, ali u martu se pod presijom srpske politi~ke elite
150.000 Srba iz Sarajeva iselilo. Oni su se uglavnom naselili po
isto~noj Republici Srpskoj ili po Srbiji. Sad su ve} skoro svi u Srbiji.
U zadnje dvije godine petnaest mojih prijatelja se odselilo za Novi
Sad i 70 odsto postoje}ih stanovnika moje regije planira i ma{ta da
se odseli u Novi Sad. Ako se nastavi ova politika koju Srbija vodi, da
nam daje ta dvojna dr`avljanstva, mi }emo se svi doseliti i time }e
biti zavr{ena pri~a o srpskom interesu u Bosni i Hercegovini.
Ima ~uveni policajac u op{tini Rudo, zove se Lon~o, pi{e kazne,
poprili~na budala i kako god da se policija reformi{e, on }e uvijek
do}i da ti pi{e kaznu i da te nervira. Ali nama je pitanje ~ija je polici-
124
21.1
2.0
7.
ja predstavljeno kao sudbinsko pitanje `ivota i smrti i kao da smo
propali na~isto ako se na{a policija reformi{e.
Postoji i tre}a opcija za Srbe iz Bosne i Hercegovine, opcija potpune
integracije u Bosnu i Hercegovinu pod parolom - Bosna i Hercegovina
je i srpska dr`ava. Sad Srbi vode politiku koja {titi samo interese
Srba na polovini teritorije Bosne i Hercegovine. Izvan te teritorije su
ostali Sarajevo, Mostar, Drvar, Glamo~, Livno, kulturni `ivot,
gra|evine, istorija Srba u Sarajevu. Postoje neke ~injenice na kojima
bi Srbi trebalo da temelje svoje pravo da je ta dr`ava njihova. Opcija
pune integracije u Bosnu i Hercegovinu sada ima slabu podr{ku kod
Srba u Bosni, jer ljude koji zagovaraju tu opciju, kao i u Srbiji,
satanizuju iz tog organizovanog kartela. U Republici Srpskoj je jo{
gore, jer su skoro iza{li iz tog rata. Ali nadam se da }e da proradi ta
tre}a opcija, jer nam ina~e ne vidim spasa. Tu bi Srbija mogla da
pru`i nevjerojatan podsticaj. Samo da dvije re~enice ka`u - Stav
Narodne skup{tine Srbije i stav Vlade Srbije jeste da je Bosna i
Hercegovina me|unarodno priznata dr`ava i poru~ujemo Srbima -
Borite se za svoja prava u Sarajevu. Eto, s te dvije re~enice bi rije{ili
srpsko pitanje u Bosni. Srbi bi se otrijeznili za dva dana. Javnost u
Republici Srpskoj negativno reaguje na ovu, kako vi to zovete ovdje u
Srbiji, drugu Srbiju, jer mi u Republiku Srpsku uvozimo samo jednu
politi~ku ideju, a to je ovo okupljeno oko Ko{tunice. To je ekipa tih
knji`evnika, nau~nika, pravnika, mi uzimamo samo to. I kad ljudi u
Republici Srpskoj ~uju emisiju Pe{~anik, oni se frapiraju - Kako je
mogu}e, jesi l' ti potpuno siguran da je to Srbija? I onda se ljudi malo
pokolebaju. I stvarno Pe{~anik djeluje osvje`avaju}e. ^uo sam za
probleme koje ste imali u Aran|elovcu, ali kad bismo to tamo radili,
imali bismo jednu mirnu promociju Pe{~anika, a devet promocija s
kamenicama.
Ali mene raduje da vi kroz ovo stvarate front, definisanu grupu ljudi
koja to slu{a, podr`ava i definisanu grupu ljudi koji pri~aju te pri~e
koje predstavljaju drugu vrstu politike. To jeste druga Srbija i, da ne
pretjeram, za spas srpskog naroda u Bosni i Hercegovini bio bi potre-
ban ovakav Pe{~anik, koji }e iz dana u dan da su`ava prostor za
manipulacije.
Svetlana
Slap{ak
Svetlana Vukovi}:
U Beogradu je ovih dana bila Svetlana Slap{ak, profesorka
antropologije iz Ljubljane. Ona `ivi u zemlji koja }e za desetak dana
preuzeti predsedavanje u Evropskoj uniji. Slovenija je no}as u{la u
{engensku zonu i ukinuti su grani~ni prelazi prema zemljama
Evropske unije. Slovencima koji `ive u blizini malograni~nih prelaza
s Hrvatskom podeljeni su klju~evi, tako da sami mogu da otvore
grani~ne rampe. Svetlana Slap{ak je malo omek{ala u demokratiji, pa
se ~udi tome kako je posle prekidanja promocije na{e knjige u
Aran|elovcu Velimir Ili} jo{ ministar.
Svetlana Slap{ak:
Za mene je pre svega ~udno {to niko u parlamentu nije zahtevao inter-
pelaciju ministra Ili}a. Ipak je osnovni red da se ministar koji napravi
takvu glupost interpelira. To se smatra higijenskim u parlamen-
tarnom sistemu. A druga stvar je da se jako pla{im da ta policijska
za{tita brzo mo`e da se preispita u parlamentu, u smislu - Pa ne
mo`emo mi da dajemo tolike pare da se {titi {a~ica neprijatelja,
umesto da ta ista policija {titi gra|ane od kriminalaca. To je naj-
naivniji oblik toga argumenta i valjda ne treba da ilustrujem koje bi
bile njegove manje naivne varijante. I tre}a stvar koja me je jako
pogodila jeste bed` i naziv tribine koja je odr`ana - Ne pla{im se. To je
mantra koja se govori samome sebi u mraku kada se jako bojite. Ja
bih dala neki drugi, malo agresivniji, eksternniji naziv - Dole strah, ili
- Napolje strah, ili - Dosta straha, ili - Nemojte nas pla{iti - ne{to {to bi
pokazalo onog drugog, a ne ovoga nesre}nika koji je ina~e izolovan,
minimalizovan, minorizovan i koji jo{ ka`e - Ne pla{im se, a zubi mu
cvoko}u. To nije dobra politika.
^etvrta klju~na stvar na sasvim drugoj liniji politi~koga doga|anja je
to {to bi trebalo da, u smislu kona~nog dostizanja katarze, bez koje ne
mo`e da se ide dalje, neka partija koliko-toliko razumnoga opredel-
jenja izabere svoga seniora, jako uglednoga ~lana ~ija se re~ slu{a,
koji je na dobrom glasu i koji se sprema da svede svoje ra~une i to na
dobar na~in, i da ta osoba funkcioni{e kao `rtveni jarac, koji }e se
isprsiti pred ovom javno{}u i re}i - Dosta vi{e te blama`e s Kosovom,
dosta nerealnih o~ekivanja, dosta pumpanja stvari koja ne postoji,
koja je davno otpala. Onog trenutka kada smo s vojskom napali
Kosovo, za boga miloga, deo svoje svete teritorije, nije nas bilo briga
za manastire, nego nas je bilo briga da o~istimo onoga drugoga, da
126
21.1
2.0
7.
dealbanizujemo Kosovo i sli~ne gluposti koje su se tada govorile.
Dakle, ako to neko ne uradi, ako se neko ne pojavi u javnosti i ne
obrne javni diskurs, ja mislim da je stvar potpuno izgubljena. Niko se
ne usu|uje da to uradi, odnosno, ne usu|uju se oni koji se cene u
takvoj javnosti kakva postoji. Neko ko ima te`inu bi morao da riziku-
je i da postane svetac demokratije i da to izvede. Svetac ili svetica,
kako god. Izvinite {to pominjem imena, ali Dragoljub Mi}unovi} je
takva figura.
Rat je deo demokratije. Atinska demokratija je `ivela od ratova,
gra|anin je bio ratnik i to se podrazumevalo. Sokrat je bio jako dobar
vojnik, napravio je nekoliko juna~kih podviga i zato je i bio tako
dobar gra|anin. Oni su ga razumeli kao nekoga ko je ispunio sve
svoje gra|anske du`nosti. Sre}om ili nesre}om, mi nismo u petom
veku pre na{e ere, pa je mo`da situacija druga~ija, ali je kultura mira
neobi~no mlada i krhka. To je ne{to {to u Evropi i zapadnom svetu u
organizovanom obliku nastaje tek pred Prvi svetski rat. Tek tada su
se ljudi setili da je rat jako, jako lo{ i da bi instituciju rata kao jedan
od organa parlamentarne demokratije, monarhije, vladanja uop{te,
trebalo ukinuti. Toj krhkoj kulturi mira potrebno je jako mnogo
pomo}i. I kada vam ka`u da ste dosadni s ponavljanjem, odgovorite -
Da, dosadni smo s ponavljanjem - i opet sve ponovite. Dr`ava mora da
pla}a da bi izbegla rat, mora da pla}a obrazovanje, mora da pla}a kul-
turu, mora da pla}a nezavisne institucije koje proizvode re~i protiv
rata i slike protiv rata i u~enja protiv rata, tekstove protiv rata,
li~nosti protiv rata. Bez toga se jednostavno ne mo`e. Srbija na tom
planu dvadeset i ne{to godina nije uradila ni{ta. Nijedna vlada nije
ulagala u to i, jako mi je `ao, ali sada su nastupile posledice koje su
zastra{uju}e, ali ta~no to su posledice te potpune neaktivnosti i odbi-
janja da se ne{to uradi na vaspitavanju za mir. Tako da je sasvim
prirodno da je nova situacija rat na horizontu i svi veoma dobro
ose}aju koliko je mogu}nost rata `ivahna i prisutna. Svi znaju da ve}
dvadeset godina imamo rat skoro svake godine. Mi se bavimo sezon-
skim ratovima, ba{ kao u antici, kada se govorilo - Ho}emo li ovog
prole}a da napadnemo? I to zna~e svi ovi datumi - 10. decembar, pa 19.
decembar, pa majski hajdu~ki sastanak, pa eto nas ponovo do jeseni.
Kada pogledate kako su se vodili jugoslovenski ratovi, vidite da su se
zaista vodili po kalendarskim kampanjama.
Svetlana
Slap{ak
Pro{lost niko ne poznaje, jer se svi mnogo trude da je zaborave. Vlade
neguju zaborav kao osnovni oblik komunikacije. I naravno da }e se
onda ponavljati pretnja ratom i to sve ~e{}e, jer takozvana
demokratska vlast nije u stanju da re{i probleme i onda ih, putem svo-
jih vernih prenosilaca, medija, koji su za to dobro pla}eni, usmerava
u nesre}ni, ni~im pla}eni narod.
Svetlana Vukovi}:
Mislite da postoji mogu}nost da se ne{to u tom smislu desi?
Svetlana Slap{ak:
Ne, sem ako opet ne pritisne neko sa strane, po{to u ovom trenutku
zvani~na Srbija ima jaku podr{ku jedne druge savr{eno neodgovorne
vlade, a to je ruska, pa se mo`e desiti sva{ta. Ne znam.
Svetlana Vukovi}:
Gde vidite Ko{tuni~in kraj?
Svetlana Slap{ak:
Ja sam mislila da je on besmrtan. Ne, ozbiljno, mislim da }e istorio-
grafija imati lep posao s Ko{tunicom. Istori~ara koji nije do`iveo
Ko{tunicu ~eka prekrasan materijal sa svih strana. Ima veoma
mnogo ambivalentnih situacija, mnogo govora, mnogo re~i. To je
~isto u`ivanje, za razliku od Milo{evi}a koji }e biti te`ak zalogaj, jer
je za sobom ostavio relativno malo govora i tekstova. U mnogim
slu~ajevima kod njega je jako te{ko videti transfer mo}i, sem kada je
re~ o njegovoj porodici, ali to nije najva`nija tema. Tako da, {to se
toga ti~e, mislim da }e Ko{tunica biti prava krem{nita za istori~are.
Svetlana Vukovi}:
On je rekao da }e svoju kona~nu odluku dati posle 21. decembra. Prvo
ima govor u Ujedinjenim nacijama, a onda sednicu svog ~uvenog
glavnog odbora.
Svetlana Slap{ak:
Neka se trese Tadi} do dvadeset prvog. To su mogu}nosti koje
Ko{tunici pru`a mesto premijera, ~ovek samo koristi ono {to mo`e. U
vezi s tim predsedni~kim izborima nemam neko definisano ose}anje,
ali mislim da }e s minimalnom razlikom ipak uspeti da pobedi Tadi}
i da }e to biti neki kontinuitet koji omogu}ava razvoj iste situacije.
128
21.1
2.0
7.
Moram priznati da se nisam bavila Tadi}em, koji me je na po~etku
predsedni~ke karijere impresionirao svojim uvodnim govorom. To je
bio lep govor, pun zna~enja, ne mnogo velikih obe}anja, ali s mnogo
potvrda da }e slediti neki program koji ima smisla. Posle toga se, na-
ravno, desilo mnogo stvari, ali mislim da je za njega krajnji trenutak
da preuzme realniji status. Ukoliko se pojavi onaj svetac o kojem sam
govorila, Tadi} bi bio idealan za izvo|enje programa koji je svetac
postavio: razumno i pametno re{avanje kosovskog razdvajanja.
Pojava sveca je zavera, a zna se kako se one prave. Ovde nije re~ ni o
kakvom nasilnom ~inu, dakle, svima je savest ~ista. Takva stvar
mo`e da se izvede ukoliko se minimalno komunicira izme|u centara
koji proizvode koliko-toliko razumne izjave. Uverena sam da to mo`e
da pro|e. Mnogo mi se svi|a ta ideja, zato {to mislim da na taj na~in
mo`e da se probije ta potpuno neverovatna barijera od blata i u`asa
koja se podi`e kada se pomene Kosovo. Sem retkih ljudi u retkim
malim }elijama gde se mo`e govoriti - na govore}im mestima, kako
sam ih jednom nazvala, niko vi{e ne mo`e da govori o Kosovu necen-
zurisano. Kao {to rekosmo, izabere se `rtveni jarac, svetac-svetica,
koji tu stvar prvi put jasno ka`e i istoga trenutka nastupa ogromna
potpora koalicionih grupa, saveznika, onih koji u tome vide
budu}nost, takozvanih jo{ postoje}ih nezavisnih medija, svih }elija
slobodnoga govora koji zajedni~ki nastupe i podupru akciju. Ta stvar
ne mo`e da propadne. Ako imate jedan kanal na jednom mediju, stvar
se ra{iri po rakastim kanalima na sve strane, kao pau~ina, kru`no.
Ta stvar jednostavno mora da ima nekog odjeka, ukoliko je neko
spreman da zaista rizikuje neobi~no mnogo.
Svetlana Vukovi}:
A ko bi to mogao biti, osim Mi}unovi}a?
Svetlana Slap{ak:
To je bio samo primer ~oveka koji ima veliki ugled, pro{lost bez
mrlja, koji je i u mladosti govorio stvari koje su tada imale smisla,
neko ko se celoga svoga `ivota trudio da slu`i kolektivu i to u
demokratskoj tradiciji, s obzirom na ljudska prava. Preferiram svece,
jer sveticu bi odmah kamenovali. To zaista mora da bude neko pot-
puno neo~ekivan, da bi ta stvar imala efekta.
Svetlana
Slap{ak
Svetlana Vukovi}:
Zna~i, u rano prole}e kosovska vlada jednostrano proglasi nezavis-
nost Kosova i onda {ta?
Svetlana Slap{ak:
Odmah mo`ete da zamislite paravojne jedinice koje su ve} spremne
oko Kosova. Zna se njihov broj, znaju se njihova imena, znaju se nji-
hovi centri. U tom smislu, pravna dr`ava bi morala da ih spre~i.
Ukoliko se ne pojavi svetac, pravna dr`ava mora da iskoristi svoje
mehanizme da spre~i ispad onoga {to nije deo pravne dr`ave. To bi
bio neki korak koji bi se morao o~ekivati, to je prva stvar. Zna~i,
`andarmerija ili policija jednostavno zabrani, spre~i napad tih
jedinica na Kosovo. Sve drugo bi bilo nastavak prakse sramo}enja
Srbije, koju ovde tako lepo svi gutaju.
Svetlana Vukovi}:
Iz Pri{tine su poru~ili - Ako ih ne spre~ite vi, mi }emo ih spre~iti.
Svetlana Slap{ak:
Ja se zaista nadam da ovaj parlament nije Milo{evi}ev parlament i da
Tadi} ipak ima toliko razuma da napravi sve {to je mogu}e da se
spre~i bilo kakva intervencija spolja, odnosno unutar Kosova. To je
rat paranoika. Rat }e izazvati paranoici, vodi}e ga paranoici, a na-
ravno, samo oni koji }e ginuti ne}e biti paranoici, to je uvek problem
onih koji ginu. Bilo bi odli~no da se putem medija promeni psiho-
lo{ka situacija, to je jedini na~in da se mirnim putem iza|e iz toga i
da se ka`e - Zaboga, otka~ite ve} jednom, otpi{ite Kosovo, jer ste na
njemu izveli sve {to je bilo potrebno da se na Kosovu stvori ovakva
situacija kakva je sada. Pustite da ljudska prava i za{titu srpske
manjine na Kosovu disciplinuju druge dr`ave. Ta srpska manjina je
proizvod delovanja Srbije u zadnjih dvadeset i ne{to godina, ta ma-
njina nije samu sebe proizvela, ta manjina je ostatak onoga {to je
Srbija ~inila na Kosovu.
Svetlana Vukovi}:
Za{to je srpskoj javnosti tako te{ko da to shvati?
Svetlana Slap{ak:
Zato {to je la` uobi~ajeni na~in komunikacije ve} dvadeset godina,
zato {to se o Kosovu la`e od 1981. godine neprestano, zato {to se
istovremeno, uz laganje o Kosovu, dopu{ta neprijateljstvo izme|u
130
21.1
2.0
7.
etni~kih celina na Kosovu. Drugo, poni`avanje Albanaca je trajalo
jako dugo, tre}e, aparthejd protiv Albanaca je trajao jako dugo, a
svaki Srbin se pravio blesav i nije ga prime}ivao, sem veoma retkih
svedoka, kao {to je Svetlana \or|evi}, koju je ova kultura uspe{no
isterala i u~inila anonimnom. Dakle, odgovoran je istovremeno
dr`avni aparat i kultura koja nije htela da govori o Kosovu, koja nije
htela da se usprotivi. Koliko je ljudi ovde uop{te pisalo pozitivno o
Kosovu, ko se ikada trudio da razume {ta se tamo de{ava? Ne, stvar je
analizirana jedino kao unutarnji problem Srbije, to nikada nismo bili
mi na Kosovu, ne, nikako mi na Kosovu. Ko je propagirao prestanak
u~enja albanskog jezika, koji bi danas bio izuzetno koristan za
mnogo ljudi? Ne, samo je biv{a Jugoslavija mu~ila narode time {to ih
je terala da u~e jezike onih drugih s kojima su zajedno `iveli. Sasvim
stra{no, zaista, fuj, kako se usudila ta stara Jugoslavija. Krajem
osamdesetih sam do`ivela da su mi se univerzitetski profesori i asis-
tenti hvalili time {to ne}e da u~e albanski, ne pada im na pamet, go-
vorili su - Odakle ikome ideja da mi u~imo albanski? ^ujte, jedino se
Ju`na Afrika mo`e porediti sa Srbijom, ali ako su oni uspeli da za
deset godina nau~e da su stvari bile pogre{ne, da je postojao neko
kojem su zaista uskra}ivana prava - nau~i}emo i mi. Ali to se u~i.
Dr`ava pla}a medije da ljude u~e kako se pona{a, dr`ava pla}a medi-
je da ljude nau~e nedavnoj istoriji. Intervjui `rtava, zatvorskih
`rtava, intervjui sa `rtvama nasilja, u kojima se govori o tome kako
je to izgledalo. Ljudima to ostane u se}anju, naro~ito ako takve stvari
pu{tate u udarnim terminima. Time se bavi, oprostite, dr`avna tele-
vizija.
Svetlana Vukovi}:
Ovde se stiglo dotle da u ud`benicima za osmi razred pi{e - Onda je
Srbija izgubila Drugi svetski rat, i misli se na Dra`inu vojsku. Mi smo
se prebacili na gubitni~ku stranu.
Svetlana Slap{ak:
Za{to da ne? Polovina takozvanih novih evropskih dr`ava isto tako
gaji negativnu viziju o svojim pokretima otpora, koji dodu{e nisu bili
tako izraziti kao na Balkanu. Sve se ra~una od 1945, kada su komu-
nisti po~inili zlo~ine, kao da pre toga zlo~ina nije bilo, kao da su ona
fina ukrajinska ili latvijska gospoda, koja su slala Jevreje u logore i
tamo ih sama efikasno ubijala, bila `rtve komunizma. To imate i u
Sloveniji, cela stvar se obr}e na glavu, uporno se tra`e grobovi,
Svetlana
Slap{ak
pokopane `rtve, koje su sasvim sigurno ubijene od maja 1945, a
nikako ne pre toga. Imate kulturnjake koji bez prestanka ma{u
femurima na televiziji. Svakog dana gledate lobanje. Nedavno su u
mojoj ulici otkriveni - Ah kosturi, pobili su ih 1945. Tu je bila crkva,
verovatno su to grobovi iz osamnaestog veka, ali bez forenzi~ke ana-
lize i analize DNK odmah znamo da su to napravili zli partizani. Oni
koji su slu`ili okupatoru, Nemcima, Italijanima bili su razumni ljudi
koji su {titili narod, za razliku od partizana koji su ga vodili u
propast. To ludilo preobrtanja istorije Drugog svetskog rata je za
Evropu neobi~no opasno i nisam sigurna da su evropske institucije
dovoljno pripremljene za takvu stvar. Za sada iz Evrope ne vidim
neku pametnu reakciju. I tako polovina Evrope danas revidira Drugi
svetski rat, {to je zaista katastrofalno i {to direktno, neposredno vodi
u Tre}i svetski rat, da se ne zavaravamo. Svaki zaborav se pla}a
novim ratom.
Po{to su Crnogorci priznati kao rasno jednaki Srbima, ta stvar je
pro{la prili~no groteskno, ali relativno mirno, a u ovom slu~aju nema
{anse, jer kroz celokupni na~in mi{ljenja probija ~isti rasizam, kroz
izraze, kroz javni diskurs. I onda, naravno, u tome rasizmu nema
druge nego pona{ati se prema ni`em onako kako su se pona{ali u
Ju`noj Africi. Ovo je faza u Srbiji u kojoj nema mogu}nosti da neko
razume Albance kao jednake. Oprostite, opet to moram da ka`em,
koliko ima Srba intelektualaca koji pate zbog toga {to podr`avaju
Albance? Koliko je Srba pisaca oti{lo u emigraciju zato {to su hteli da
pi{u o patnjama Albanaca? Bilo ih je na stotine u Ju`noj Africi, na
kraju su ti ljudi stvarno gubili i glave i poslove i karijere i porodice
zato {to su se zalagali za onoga drugoga, za njegova prava. Gde to
imate u Srbiji? Sem Svetlane \or|evi}, koja je ta osoba? Ko je taj
pisac, ko je ta javna li~nost koja se usudila da takvo ne{to uradi? To
je zastra{uju}e, to je zaista kultura nacionalnog bezumlja.
Svetlana Vukovi}:
Mislite li da je to izle~ivo?
Svetlana Slap{ak:
Ne, nije izle~ivo, izgubljeno je vreme, `ao mi je, to je trebalo raditi
ranije. Peticiju u korist Albanaca 1981. potpisalo je sto i ne{to ljudi u
Beogradu. Tada se to jo{ moglo, jer je jo{ bilo ljudi kojima je bilo sve-
jedno ko je kojeg roda, rase ili etni~ke pripadnosti. Bilo je va`no da li
132
21.1
2.0
7.
neko pati u zajedni~koj zemlji. To je bila logika takozvanih
disidentskih grupa. Posle toga je ostalo veoma malo pojedinaca, koji
su 1989. izdali zbornik Kosovski ~vor - dre{iti ili se}i, koji je uredio
Neboj{a Popov. Istu tu grupu imamo i danas, ona isto govori, ali ona
nema pristup takozvanoj velikoj javnosti. Ti ljudi nisu priznati kao
suigra~ i sve vreme su nepriznati. I nijedna vlada, ~ak ni Tadi}eva,
nije poku{ala da ispita potencijal tih ljudi koji su jo{ aktivni, koji se
ne boje.
Svetlana Vukovi}:
Ka`ite mi kako je u Sloveniji?
Svetlana Slap{ak:
Grozno, hvala na pitanju. Nedavno sam bila `rtva cenzure, jedan
~lanak mi je morao biti skra}en, jer je bilo opasno za ~asopis da se
kritikuje osoba koja ~ak nije pomenuta imenom nego samo titulom.
Vlada pravi neverovatne poteze, de{ava se revalorizacija Drugog
svetskog rata. Ova politi~ka opcija ne mo`e da dobije naredne izbore.
Koliko }emo onda biti usre}eni levom opcijom, veliko je pitanje. U
svakom slu~aju, u Sloveniji ne vlada situacija koju bi ~ovek ne`no
voleo i preporu~ivao kao model. Proslava Dana ljudskih prava se
bavila isklju~ivo `rtvama partizanskog re`ima. Jedina pomenuta
ljudska prava bila su prava `rtava komunista, ni re~i o savremenim
ljudskim pravima, ni{ta o Romima, ni{ta o izbrisanima, ni{ta o
poku{ajima su`avanja ljudskih prava radnika i sirotinje. ^ujte, na-
ravno da te stvari treba priznati, otvoriti potpuno sve dosjee,
istra`ivati i kona~no pokazati - Da, sasvim sigurno je bilo terora. Ali
to ne zna~i da je Drugi svetski rat bio pogre{an rat, da je fa{izam bio
pogre{na meta, da je trebalo da svi lepo poljubimo nema~ku ~izmu,
gledamo kako kokaju {est miliona po logorima i da to prihvatimo, jer
je to racionalna varijanta.
Jezik koji slovena~ka desnica koristi ljude starije od ~etrdeset godi-
na navodi na grohotan smeh. To je pateti~ni, najgori oblik pionirske
priredbe. Letos je otvorena izlo`ba koja se zvala, sada se ~vrsto dr`ite
za stolicu, Ujedinjeni u pobedi. Bila je posve}ena osamosvojenju.
Naru~eni su portreti velikih slovena~kih zaslu`nih ljudi kao {to je
Jo`e Pu~nik, pa portreti nisu odgovarali, pa su onda pravljeni novi, pa
je data izjava kako umetnost koja se ti~e spomenika mora biti real-
isti~na i takve stvari. Mi smo u 2007. godini i umetnost se vi{e ne
mo`e imenovati socrealisti~kom, ali mo`da mo`emo da je nazovemo
fa{realizmom. U Sloveniji imate komentatore, nekakvu elitu koja
ipak dovoljno jasno daje svoje mi{ljenje, tako da se svi nadamo da }e
izbori ipak imati neki drugi rezultat, s kojim }emo onda morati da se
borimo u budu}nosti, ko pre`ivi.
[to se ulaska u NATO ti~e, ja sam i u Sloveniji bila stra{no
razo~arana {to je ta stvar pro{la. Stavljena je na glasanje tokom re-
ferenduma koji je istovremeno bio i pitanje o ulasku u Evropu i neki
ljudi su automatski glasali i za jedno i za drugo, ali jo{ je bilo mnogo
vi{e onih koji su glasali samo za Evropu. Ta stvar s NATO-om nije pri-
jatna i lagodna i razumem da ovda{nja atmosfera nije tome naklo-
njena. Mada, neki od najlu|ih nacionalista ovde su za NATO. Ali {to
se ti~e Evrope, paradoksalno, ja mislim da je Ko{tunica u ne~emu u
pravu i sada }ete ~uti kako govorim ne{to neobi~no. Srbija }e
svakako u}i u Evropu zbog strate{kog zna~aja i ona apsolutno ne
treba, ne samo da ne{to uradi, nego jo{ mo`e i da se zafrkava s tim.
Ulazak Bugarske i Rumunije je bio te`ak politi~ki skandal za
Evropsku zajednicu, zato {to ni Bugarska, ni Rumunija nisu ostva-
rile neke od uslova koje su uveliko ostvarile i Hrvatska i Bosna i
Srbija. Mislim da jednostavno nije fer da se rade takve stvari, ali se
rade sasvim sigurno zbog interesa koji su delom interesi kapitala, a
delom strate{ki interesi. E u tom smislu, Srbija nema zbog ~ega da
brine, naravno da }e u}i u Evropu, jer nema mogu}nosti da ne u|e.
Zato je meni pitanje evropske orijentacije ovde u Srbiji dosta mlaka
stvar.
Bitan je rad s evropskim institucijama, koji je otvoren za Srbiju,
bitan je uticaj u Evropi koji je otvoren za Srbiju. Putevi su ve}
otvoreni, sfera uticaja je tu. Srbija bi mogla da iskoristi neo~ekivano
mnogo, jer i evropske pare su na kraju krajeva otvorene za Srbiju, a
to je ipak najva`nije. Tako se dobija Evropa, ta Evropa ima smisla,
Evropa na koju se mo`e{ pozvati zbog kr{enja ljudskih prava, Evropa
~ije institucije rade u korist gra|ana, koji im se mogu okrenuti ako
im se desi neka u`asna nepravda, institucije koje mogu pla}ati pro-
jekte koje ova dr`ava ne}e da pla}a. Ima hiljadu mogu}nosti, kapi-
larna povezanost s Evropom je uveliko tu i samo je treba iskoristiti.
Evropsko opredeljenje je jedino mogu}e, naro~ito kada vidimo kakvu
politiku danas vode ponovo formirane dve svetske sile. Jedino je
Evropa neko re{enje, ali ona je ve} tu, iskoristite je. Ali opredeljivan-
Svetlana
Slap{ak
134
21.1
2.0
7.
je za Evropu na visokom politi~kom nivou zapravo je potpuno
neva`no.
Svetlana Vukovi}:
^ak i ako se ka`e - ne?
Svetlana Slap{ak:
Oh, ~ak i ako se ka`e - ne.
Svetlana Vukovi}:
Mirjana Mio~inovi} retko govori u javnosti od 1991. godine, kada je u
znak protesta zbog rata dala otkaz na mesto profesora teatrologije
na Fakultetu dramskih umetnosti. Devedesetih godina je govorila na
sesijama Beogradskog kruga, '97. je objavljena zbirka njenih
anga`ovanih tekstova Nemo} o~iglednog. Poslednjih godina posveti-
la se zaostav{tini Danila Ki{a, svog `ivotnog saputnika. Posle sedam
godina neuspelih poku{aja, ove nedelje smo imale sre}e i Mirjana
Mio~inovi} je pristala da govori za Pe{~anik. Ne}u da se radujem
unapred, ali poslednji put je govorila za nas pred pad Milo{evi}a.
Mirjana Mio~inovi}:
Rekla sam vi{e puta ustru~avaju}i se da govorim u emisiji Pe{~anik,
iako ste me vi{e puta zvali, da mi se ~ini kako za razumevanje
dru{tva u kojem `ivimo nije vi{e dovoljna normalna ljudska pamet,
kojom i dalje mislim da raspola`em.
Ovo se dru{tvo u prvi mah ~ini jako jednostavnim i svodivim na op{te
odlike neorganizovanih, tranzicionih dru{tava, koja vode ljudi ne-
sposobni da re{e jedan jedini slo`eni problem. Me|utim, to bi bilo
vrlo jednostavno i prozreti i otkloniti, kada bismo mi bili samo
tipi~no tranziciono dru{tvo. Mi to iz vi{e razloga, kao {to znamo,
nismo. Mi smo posleratno dru{tvo, mi smo okru`eni ubicama i ljudi-
ma koji su se koristili ratom da bi plja~kali.
U normalnim dru{tvima, a ona su po definiciji i demokratska, inve-
stira se u gra|ansku normalnost, ta dru{tva nastoje da njihovo
gra|anstvo bude normalno. Nesposobni ljudi na vlasti i kriza u koju
dru{tvo upada zbog te nesposobnosti uo~avaju se, a vinovnici
ka`njavaju bez odlaganja. Padaju vlade, vlast se gubi nepovratno.
Popravni ispit je vrlo redak i mo`e se dogoditi samo ako je u pitanju
Mirjana
Mio~inovi}
normalna partija koja je zapala u krizu, recimo francuski socijalisti.
Onda imate pravo da popravite svoj pogled na stvari.
Mi na`alost ne `ivimo u demokratskom dru{tvu i iluzija o tome da
smo mi demokratsko dru{tvo kona~no treba da se otkloni. Mi smo
neslobodno dru{tvo, u kojem se neorganizovanost, stvarno
uru{avanje svih vitalnih institucija i nesposobnost i amoralnost
ljudi na vlasti prikrivaju vrlo perfidnim sredstvima. Ti se na~ini
mogu prozreti i te se njihove strategije mogu otkriti samo ako raspo-
la`ete vrlo specifi~nim znanjima. Morate poznavati pravo da biste
otkrili koliko su se ogre{ili o zakon, morate biti ekonomist da biste
shvatili ne samo njihove ekonomske proma{aje, no njihove krimi-
nalne radnje vezane za tu oblast. Morate biti istori~ar da biste
shvatili do koje mere falsifikuju istorijske ~injenice u dnevnopoli-
ti~ke svrhe, morate biti sociolog da biste odredili tipologiju dru{tva u
kome `ivimo. I na kraju, morate biti psiholog da biste uo~ili svu devi-
jantnost ljudi u ~ijim je rukama na{a sloboda. Ukupno{}u svih tih
znanja nijedan pojedinac ne raspola`e, ali svako mora imati pravo da
mu se ~injenice do kojih dolaze ljudi koji raspola`u znanjem pred-
stave i saop{te. Problem je u tome {to je nama upravo ta ~injeni~na
istina nedostupna, jer je politi~ka strategija s kojom smo danas
suo~eni usredsre|ena na to da se ona prikrije.
Gola la` je obi~no poslednje sredstvo kojem se pribegava i njeno je
plasiranje ~esto pra}eno prisilom, koja bi se mogla svesti na slede}u
re~enicu - Vi }ete verovati u ono {to mi ka`emo ili }ete se praviti da
verujete u to {to ka`emo, pa }ete }utati, ina~e }ete imati ozbiljnih
posledica. Me|utim, ovo je poslednji korak. Postoje mnogo sofistici-
raniji i mnogo slo`eniji na~ini prigu{ivanja i zamagljivanja istine i
meni se oni uvek ~ine mnogo perfidnijim, jer su smi{ljeni upravo
tako da pripreme teren za lagodno plasiranje te gole la`i.
Ja bih sada, ako dopu{tate, pomenula samo neke od na~ina koji se
koriste. Jedini njihov cilj je da ote`aju, pa i da onemogu}e pojedincu
pristup stanju lucidnosti i refleksivnosti, kako ka`e Kastorijadis.
Dakle, da nam na neki na~in pomute razum. U tom pobrojavanju ja
bih krenula od slede}eg - mi za sada nemamo ba{ otvoreno
spre~avanje slobodnoga govora, mada slu~aj s Pe{~anikom i promo-
cijom o tome svedo~i, ve} se susre}emo sa slede}im stvarima: oko
jednog slobodno iskazanog mi{ljenja koje ne odgovara vlastima i
136
21.1
2.0
7.
koje je ve}, kao {to znamo, svedeno samo na nekoliko medijskih
enklava, vi ste u srcu toga, vi ste osnovna instanca i institucija koja
otvara prostor toj nedvosmislenoj istini - dakle, oko toga se stvara
ne{to poput {uma na telefonskim vezama, kojima se namerno
ote`ava pristup ~injeni~noj istini, nespornoj istini, istini koju ne
mo`ete relativizovati. Iz tog razloga svakodnevno se pokre}u poneke
dnevne ili nedeljne novine, otvaraju se nove TV i radio-stanice. Zatim
se sni`ava cena pojedinih novina i svodi na tih bezna~ajnih, zane-
marljivih deset dinara i njome se privla~i ~italac onako kao {to se
bofl roba prodaje sirotinji. Te novine postaju jedini izvor informacija
kojima se veruje, a da zapravo te informacije vrlo ~esto ve} sutradan
bivaju demantovane. I po{to smo mi naviknuti da ne tragamo za
istinom, svaki slu{alac ili ~italac tih novina istovremeno i slu{a i ~ita
i gotovo istog ~asa zaboravlja, jer sve to slu`i samo stvaranju toga
{uma koji bi spre~io pristup stvarnoj istini.
Drugi na~in na koji se spre~ava pristup istini jako je opasan. To je re-
lativizacija, ta~nije izjedna~avanje pojava koje su na suprotnim
polovima vrednosne skale, u prvom redu one moralne. Niveliranje
razlika me|u pojavama, izjedna~avanje prava na javnu re~
antifa{isti~kih i fa{isti~kih grupa, tolerisanje, pa ~ak i podsticanje
pokreta ~iji se programi temelje na netoleranciji, sve su to na~ini da
~ovek izgubi kompas i da u strogo moralnom smislu prestane da
pravi razliku izme|u dobra i zla. I ta opasna igra u koju se vlast
upu{ta stvarno bez ikakvih skrupula ve} ima posledice. Mi smo
postali ravnodu{ni do otupelosti, agresivni do iracionalnosti. Mi
postajemo moralno neosetljiva bi}a i zato da ne bismo zapazili tu
tu|u nemoralnost. Mi vi{e ne mo`emo da registrujemo do koje su
mere oni nemoralni. U nama se uru{ilo ne{to {to bi trebalo da nam
omogu}i da shvatimo nedoli~ne postupke. I to uni{tavanje moralne i
racionalne supstance ~itavog naroda po meni kvalifikuje ovu vlast i
ovu vladu u celini za naziv zlo~ina~kog udru`ivanja. Tako da, kad je
LDP takvima proglasio samo izvestan broj ministara, ja sam pomis-
lila da gre{e, jer zapravo celu vladu, ceo na~in vladanja treba imeno-
vati kao zlo~ina~ko udru`ivanje.
Pomenula bih jo{ jedan na~in kojim se spre~ava normalno rasu|iva-
nje, a to je plasiranje s jedne strane pri~e o neprijateljima, ali mene u
ovom ~asu mnogo vi{e zanima plasiranje pri~e o na{im prijateljima,
pre svega o onom klju~nom, o Rusiji. I mene u tim dr`avnim konfab-
Mirjana
Mio~inovi}
ulacijama uop{te ne zanima njihov politi~ki ishod, jer ne verujem
Rusima. Ja im ne verujem onako kako Trojanci nije trebalo da veruju
Grcima kad su im davali poklone. Mene pora`ava njihov u~inak na
svest na{ih ljudi. Preko toga vidite koja su zapravo na{a
preovla|uju}a politi~ka mi{ljenja i politi~ki ideali, kako mi
zami{ljamo uspe{nog politi~ara i u ~emu vidimo snagu dr`ave. Preko
Putina mi stvaramo konsenzus s najproblemati~nijim idealima. U
ovoj zemlji izgleda vi{e niko ne zna {ta je to KGB i kakvi ljudi tu rade
i {ta oni rade. Mi notornog KGB-ovca koji je uni{tio prve proplamsaje
demokratije u zemlji koja u svojoj istoriji nije znala ni za {ta drugo
do za razne verzije ropstva - progla{avamo svojim spasiteljem. Mi
njegovu aroganciju policajca, koji bez zazora gu{i slobodu i nemilice
uni{tava neistomi{ljenike tuma~imo kao dokaz vladarske snage. Mi
njegovu ucenjiva~ku politiku smatramo ve{tinom vladanja.
Ovo pervertirano rasu|ivanje tako|e dugujemo i ljudima koji
upravljaju svetom. Danas vidim u novinama da je Tajm Putina pro-
glasio li~no{}u godine. To mi potpuno li~i na ono kad su devedesetih
godina Milo{evi}a proglasili garantom mira i stabilnosti. To je jedna
od onih lukavih politi~kih taktika kojima poku{avate da svog pro-
tivnika, da ne ka`em neprijatelja, na neki na~in potkupite. To je
neverovatno, to je opasna igra kojom se Zapad bavi i to je igra koja
uni{tava svaku nadu opozicije u toj zemlji, kao {to su deset godina
istom vrstom taktike uni{tavali svaku nadu i svaku perspektivu
opozicije i u na{oj zemlji.
Htela bih da ka`em i nekoliko re~i o tim ~injeni~nim istinama koje se
odnose na Kosovo, onako kako ih ja vidim, u {iroj i du`oj istorijskoj
perspektivi. Dakle, mi smo, bar dokle se`e moje se}anje, a se`e
~itavih {ezdeset godina unazad, od posle Drugog svetskog rata, imali
odnos prema Albancima kao prema ljudima drugog reda, namenjivali
smo im poslove koje sami nismo hteli da obavljamo, a potom smo ih
zbog toga prezirali. Mi smo na prostoru gde su `iveli u nadmo}noj
ve}ini vladali po na~elima aparthejda, mi smo na ra|anje njihove
samosvesti reagovali bahato, kao uvre|eni gospodari ~ije sluge
pomi{ljaju na emancipaciju. Mi smo 1999. poku{ali da izvedemo ono
{to bi se nazvalo kona~nim re{enjem albanskog pitanja, po principu
i sredstvima kaznenih ekspedicija, masovnim likvidacijama, spalji-
vanjem ~itavih naselja, plja~kanjem, proterivanjem polovine
138
21.1
2.0
7.
stanovni{tva, oduzimanjem isprava, u nadi da }e im time povratak
biti onemogu}en.
I to je zapravo tehnika jednaka onoj koju smo samo nekoliko godina
pre toga surovo upra`njavali na 75 odsto bosanske teritorije, koliko
je ta srpska soldateska za tih nekoliko godina zauzela. I dok smo,
dakle, u Bosni tvrdili da se tako svetimo Turcima za postupke koji
se`u do nacionalne praistorije, mi smo sada ogor~eni zbog primera
albanske osvete, koja se doga|a u ~asu kada su se}anja vrlo bolno
prisutna i vrlo `iva. I dok smo u Bosni poru{ili gotovo sve musli-
manske svetinje i tako zatrli tragove vekovne civilizacije, mi se
zgra`amo nad sopstvenim poru{enim svetinjama, koje pri tom jedva
da smo ikada videli. Da li znate i za jednu |a~ku ekskurziju u kojoj su
posle velike mature |aci oti{li da obi|u te spomenike na Kosovu?
Niko `ivi, nikad; mi smo decu slali u Veneciju, s pravom i razumljivo,
ali bez ikakvog zanimanja za kosovsku kulturnu ba{tinu. I to {to
albanski osvetni~ki bes nije po{tedeo te svetinje stvarno je stra{na
~injenica i de{ava se prvi put u istoriji albanskog prisustva na tom
terenu, naprotiv, zna se da su ih oni uvek do sada {titili. Dakle, to
jeste stra{na ~injenica, ali mi smo poslednji ko ima pravo da deli
moralne lekcije i da Albance smatra varvarima ~ijih se postupaka
kao tobo`e visoko civilizovani narod gnu{amo.
I po{to nam se sistematski, s predumi{ljajem onemogu}ava pristup
pomenutim ~injenicama, mi }emo jednu neminovnost, a to je neza-
visnost Kosova, do`iveti kao nezaslu`enu kaznu i kao te{ko
ogre{enje o na{a prava i zavr{i}emo u onom {to Sloterdajk naziva
padom u gubitni~ku depresiju, koja }e stvarno sasvim uni{titi ovo
malo `ivotnog potencijala kojim za sada raspola`emo. Ja ne govorim
o drugim posledicama.
Situacija u kojoj smo danas, koja za samo nekoliko meseci prethodi
toj neminovnosti, zadaje glavobolje ljudima na vlasti samo zato {to
jo{ nisu saglasni o tome koje bi razre{enje bilo najbolje za njihov
ostanak na vlasti. Ni{ta ih drugo ne zanima. A kako za svoje budu}e
odluke oni ne tra`e nikakvu saglasnost gra|ana, jer stvarno deluju
po principu tajnih dru{tava, kako uprkos raznim ispitivanjima
javnog mnjenja oni ne znaju kakve bi mogle biti reakcije na te
odluke, oni }e naravno biti sve osetljiviji na bilo koji disonantni glas,
na bilo koji poku{aj da se saop{te te neugodne vesti. Stoga i doga|aj
Mirjana
Mio~inovi}
s promocijom Pe{~anika u Aran|elovcu, neuspelom ve} dva puta,
vidim kao isprobavanje efikasnosti represivnih metoda. Na skupu u
znak podr{ke va{oj emisiji, koju s pravom smatraju najva`nijim
mestom gde se te neugodne istine obelodanjuju, rekla sam kao glas
iz publike da to mo`e svedo~iti o dvema stvarima. Prvo o `elji da se
od te grupe slobodno misle}ih i u najve}em broju vrlo kompetentnih
ljudi napravi odabrani neprijatelj na kojega treba usredsrediti svu
energiju nezadovoljstva i koga treba proglasiti krivcem za neost-
varenje njihovih takozvanih visokih nacionalnih ciljeva. I o tom
poku{aju svedo~i i onaj stvarno bestidan letak koji su ~lanovi Nove
Srbije delili u skup{tini. Na tom je letku mapa Srbije, na ~ijem
ju`nom kraju Kosovo curi kao pesak Pe{~anika. Emisija }e biti kriva
{to }e oni izgubiti Kosovo. Ina~e, to je sve bilo jako mudro smi{ljeno.
Naravno, ako oni samo ho}e da odrede `rtvenog jarca i tog privilego-
vanog neprijatelja, to bi zna~ilo da su uvereni u {iroku saglasnost i
samo im je potreban taj neprijatelj da bi njega okrivili za neuspeh. Ali
po meni, postoji i mogu}nost da oni ne samo da slute, ve} i znaju da
nemaju tu saglasnost i da su ljudi mnogo razboritiji, da zdrava pamet
uprkos svemu nije sasvim uni{tena i da }e njihova bahatost, neod-
govornost, nemoral jednog dana ipak biti ka`njeni. Ja se nadam da
taj dan nije daleko. Kada pravite analogije, to je apsolutno ista
situacija kao ona koju smo imali pred kraj Milo{evi}eve vladavine,
kada on, svestan da nema vi{e saglasnost, koja je pre bila op{ta,
poja~ava represiju i ~ini ono {to ~ini, sa svim politi~kim ubistvima.
Dakle, mislim da oni mogu biti ka`njeni zahvaljuju}i upravo tom jez-
gru razuma koje nije totalno uni{teno.
I za kraj, ako je ovo kraj na{eg razgovora, vide}emo, izabrala sam da
pro~itam jednu re~enicu iz knjige Hane Arent, Istina i la` u politici,
koja mo`e biti podr{ka svima nama koji nastojimo da budemo isti-
noljubivi. Samo da jo{ ovo ka`em, tu knjigu, paradoksalno, preveo je
niko drugi do ^avo{ki i to je dokaz da pametne knjige nisu od pomo}i
budalama. Dakle, ~itam ovu re~enicu iz knjige:
Tamo gde svako la`e o svemu {to je zna~ajno, onaj ko kazuje istinu
po~inje da dela, bilo da je toga svestan ili nije. Tako se i on upli}e u
politi~ku delatnost, jer u slu~aju da pre`ivi, {to nije sigurno, on
zapo~inje promenu sveta.
140
21.1
2.0
7.
Svetlana Vukovi}:
Bio je ovo Pe{~anik, govorili su Nikola Samard`i}, Bojan Baji}, Svetlana
Slap{ak i Mirjana Mio~inovi}. Vidimo se za ~etiri nedelje. Pozdravljaju vas
obe Svetlane.
GIVE ME FIVE
Ako Nikoli} pro|e - Srbija ne}e ... Va`no je da gra|ani
znaju da je ovo s Gaspromom nezakonit posao ...
Predstava u javnosti da je DS slamka spasa za Srbiju je
pogre{na ... Neka sada preambula glasa za tebe, ja ne}u ...
Gosti:
Miljenko Dereta, Gra|anske inicijative,
Vesna Raki}-Vodineli}, profesorka prava,
Vesna Pe{i}, LDP,
Mi{a Brki}, novinar,
Petar Lukovi}, novinar
Svetlana Luki}:
Osvanuo je i taj istorijski dan, 25. januar, kada }e Pinki 1 i Pinki 2 vide-
ti Tita i potpisati sporazum o gasu i nafti, a ako vo|a pravoslavnog
evroazijskog sveta to od njih zatra`i, potpisa}e i sporazum o kolek-
tivnom davanju srpske krvi Vladimiru Vladimirovi~u Gaspromu.
Gasprom nije preduze}e, to je politi~ka `ivotinja koja jede sve koji ne
umeju da re{e rusku zagonetku. Iz direktorske stolice Gasproma na
presto {efa ruske dr`ave dolazi Medvedev, Putinov pulen. Putin i nje-
govi prethodnici su se regrutovali iz KGB-a, ali sada je novo vreme i
mrestili{te ruskih careva je Gasprom.
Ko{tunica i Tadi} su nas ponudili toj politi~koj `ivotinji zvanoj pre-
duze}e za gas i naftu i ona }e nas danas u Moskvi pojesti za doru~ak.
Na~in na koji se sklapa ovaj me|udr`avni sporazum je uvredljiv za
svakog gra|anina ove zemlje, osim za onoga koji sebi time kupuje poli-
ti~ku podr{ku ili ve}i bankovni ra~un. Sporazum je tajna i bi}e tajna
sve dok novi srpski patrijarh, koji sedi na tronu Slobodana Milo{evi}a,
ne naredi druga~ije. Njegov koalicioni posilni, Boris Tadi}, nema
primedaba na ovaj sporazum. Kako je on zauzet osvajanjem izbora i
osvajanjem Evrope, delegirao je Dragana \ilasa da nam nabraja bro-
jeve i pokazuje koliko kubnih metara gasa nam nedostaje i kako je ovaj
gasovod spas za sve nas. Uvredljivo je bilo slu{ati tog \ilasa, jer je i on
igrao poznatu bednu igru postavljanja gra|ana pred la`ne dileme - je l'
ho}ete gas ili ne}ete, je l' ho}ete da se grejete ili ne}ete. Ho}emo gas, da,
samo je pitanje po kojoj ceni.
I naravno, pitanje je za{to toliko kriju detalje pregovora. Ima li u ovoj
zemlji jo{ nekog pametnog, osim Aleksandra Popovi}a i Dragana
\ilasa, ko bi u takozvanoj javnoj raspravi rekao {ta misli o ovom
aran`manu i mo`da ponudio drugo re{enje? Ali glupo je o~ekivati takvo
ne{to. Oni su ustav Srbije doneli partijskom pogodbom, pa za{to se ne
bi preko no}i ven~ali s Gaspromom?
Mla|an Dinki} nas je upozorio da je ovaj sporazum za Srbiju
poni`avaju}i, a onda kada je trebalo da na sednici vlade glasa protiv
njega, nije do{ao - ni on, ni njegovi ministri. Nezgodno je, njegovom
novom politi~kom prijatelju Tadi}u potrebna je Ko{tuni~ina podr{ka
za drugi krug izbora. Tadi} ne `eli da ljuti ~udovi{te koje je hranio
toliko godina svojim besmislenim i beslovesnim ustupcima. I tako nam
se Mla|a u}utao.
146
25.0
1.0
8.
U me|uvremenu su Ko{tunica i Velja ili} Tadi}u uputili jo{ jedan ulti-
matum koji su nazvali - dopunom koalicionog sporazuma. Dakle, ako
Evropska unija po{alje svoju misiju na Kosovo, nema sporazuma o
pridru`ivanju. Mo`e \eli} da {ilji olovku koliko ho}e, neka je zadene
sebi za uvo.
Javlja mi se slede}i scenario - \eli} ipak ide u Brisel, potpisuje spo-
razum s Evropskom unijom, Ko{tunici je to alibi da svojim glasa~ima
namigne da podr`e Nikoli}a, sporazum s Evropskom unijom odlazi na
ratifikaciju u skup{tinu; demokrate brane svoju odluku da ga potpi{u,
bivaju progla{eni veleizdajnicima, Ko{tunica stvara parlamentarnu
ve}inu s radikalima i eto nama narodnog veselja.
Gledala sam od jutros, na gladan stomak, snimak ju~era{njih pred-
izbornih skupova predsedni~kih kandidata. Tadi} je izgleda malo
poludeo, dere se iz sveg glasa, opasno je ljut {to ga ucenjuju i to pokazu-
je nekontrolisanim mahanjem rukama, koje za rezultat sigurno ima
upalu predsednikovih mi{i}a. Andreja Mladenovi} je u ime
Demokratske stranke Srbije izrazio ~u|enje nad Tadi}evom ljutnjom.
Razumem ~u|enje DSS-ovaca, jer Ko{tuni~in predlog je posledica
prihvatanja kosovske preambule u ustavu i DS-ove podr{ke rezolucije
o Kosovu. Zar je Tadi} mislio da }e to pro}i neka`njeno, zar je mislio da
ludilo ima granica?
Vidim da u drugom delu svoje kampanje on igra na evropske integraci-
je - Hajde da osvojimo Evropu. Prvo, glupi su ti ratni~ko-sportski ter-
mini, a drugo, najnovije CESID-ovo istra`ivanje govori da je 21 odsto
njegovih pristalica antievropski orijentisano. Tome ih je nau~io Boris
Tadi}, a sada ho}e da ih na brzinu prevaspita. On ka`e - Osvoji}emo
Evropu na{im nau~nicima, pa onda u spotu sledi Teslina fotografija.
Tesla nije bio na{ nau~nik nego ameri~ki, a srpska nauka je ovih
poni`avaju}ih 0,36 odsto koje dr`ava odvaja za nauku. Osvoji}emo
Evropu na{im sportistima, ka`e Tadi}. Ako Ana Ivanovi} pobedi [ara-
povu na turniru u Australiji, Boris Tadi} }e svoje osvaja~ke ambicije da
pro{iri i na Australiju, Okeaniju i na sve zemlje Komonvelta. Da ne go-
vorimo o tome da uspeh sportista ne govori ni{ta o demokratskoj i
proevropskoj orijentaciji jedne zemlje. Na|a Komane~i je ̀ ivela u vreme
^au{eskua, Alberto Huantorena je tr~ao za vreme Kastra, a da ne pomi-
njem uspehe pliva~a Honekerove Isto~ne Nema~ke.
Miljenko
Dereta
Tadi} je ju~e uspeo da zbuni i glasa~e Srpske radikalne stranke - poz-
vao ih je da glasaju za njega. Najte`e re~i koje koristi za Nikoli}a su da
- Nikoli} nije entuzijasta evropskih integracija. To je kao kada biste za
Hitlera rekli da nije entuzijasta u pogledu ljudskih prava Jevreja.
Na po~etku Pe{~anika slu{ate Miljenka Deretu iz Gra|anskih inicijati-
va. Gra|anske inicijative su, zajedno sa sedamnaest nevladinih orga-
nizacija, uputile dva pisma, jedno Tadi}u, Ko{tunici i Oliveru Duli}u, a
drugo vladama dr`ava ~lanica Evropske unije, predstavnicima
Evropske komisije, komesaru za spoljnu politiku i bezbednost, Solani,
i komesaru za pro{irenje. I u jednom i u drugom pismu ove nevladine
organizacije upozoravaju na mogu}e posledice nepotrebnog zao{tra-
vanja, kako ka`u, odnosa izme|u Srbije i Evropske unije. Na po~etku
Miljenko Dereta govori o najnovijoj uceni Demokratske stranke Srbije,
odnosno Ko{tunice Vojislava.
Miljenko Dereta:
Ja to ~itam na dva na~ina. Prvi otkriva mafija{ku pozadinu te udruge, jer
je to ponuda koja se ne mo`e prihvatiti. Iza nje stoji iskaz - Demokratska
stranka nas gura kod radikala protiv na{e volje. Danas je stigla potvrda
takvog vi|enja stvari, jer je Ili}eva stranka ovlastila Ili}a da pregovara s
kandidatima i da sam odlu~i koga }e njegova stranka podr`ati. Dakle,
sprovodi se unapred pripremljeni plan, stvar se tera do granica
izdr`ljivosti Borisa Tadi}a u prihvatanju besmislica i onoga {to oni nazi-
vaju kompromisom, a u stvari su ustupci nedoli~ni za jednog politi~ara.
Njegova o{tra reakcija me je iznenadila. Ona pokazuje koliko je ozbiljna ta
borba za Srbiju i put kojim ona treba da krene.
Odbijanje Borisa Tadi}a da prihvati bilo koju organizovanu podr{ku mi se
~ini nedovoljno mudrim. Va`no je imati podr{ku parlamentarnih strana-
ka. Nisam siguran da je on sam sposoban da obezbedi podr{ku svih
gra|ana od kojih je o~ekuje. On pro{iruje svoje obaveze, a nisam siguran
da ima dovoljno snage, niti da je raspodela politi~ke mo}i takva da on
mo`e da ispuni ta o~ekivanja. Izra`avanje volje i `elje Ko{tunice i Ili}a da
pomognu Tomi Nikoli}u bi}e kraj njih dvojice kao politi~ara, jer ako oni
veruju da }e mo}i da veslaju radikale kao {to su veslali demokrate - jako se
varaju.
148
25.0
1.0
8. Svetlana Luki}:
Zami{ljam taj foto-fini{, ali ne toliko izme|u Nikoli}a i Tadi}a, koliko
taj tajming u odnosu na Rusiju i Evropu. Iz Evropske unije pani~no
predla`u da se 28. januara potpi{e sporazum o pridru`ivanju, ali ovi
su u Rusiji, pa ne mogu da stignu da zaka`u sastanak vlade
Miljenko Dereta:
Poku{avam da zamislim kako izgleda putovanje Ili}a, Ko{tunice i
Tadi}a do Moskve. Jadna stjuardesa, verovatno dvojica sede napred,
a jedan pozadi. Nadam se da }e nam neko prepri~ati kako je to
izgledalo. Ali vi ste potpuno u pravu, to je foto-fini{ u kome oni vide
da taj potpis dolazi, da Evropa popu{ta u svojim zahtevima i da im
ozbiljno kuca na vrata. Treba izvu}i poslednje oru`je, poslednje
ucene da se to spre~i. Tu antievropska orijentacija tih stranaka
dolazi do punog izra`aja.
Kao i uvek kada im se ozbiljno pribli`i vr{enje vlasti, radikali su
po~eli da daju autogolove. Ono {to je uradio Nikoli} ispred Palate
pravde ide direktno u korist Borisa Tadi}a. Ima mnogo ljudi koji se
ne sla`u s Tadi}em, ali su vrlo svesni Milanovi}eve odgovornosti. I
onda do|e Nikoli} i ka`e - Ja }u da prelistam - pazite, da prelista. To
su desetine hiljada stranica, a on }e da ih prelista i stekne utisak o
tome da li su osu|eni pravi krivci. Radikali ili ne znaju {ta radi
predsednik republike ili su bezobrazni i bahati. ^injenica da mogu da
pomisle da takvo ne{to izjave govori kakva bi ta vlast zapravo bila.
Meni govori i to da je mo`da ve} napravljen neki dil, pa daj da sam
sebi pucam u nogu, da se onesposobim i da me ne izaberu, jer ako me
izaberu, bogami, ne}e mi biti lako.
Prelazak radikalima }e se odigrati u dve faze. Prva }e biti podr{ka
radikalima na izborima, a druga }e se odigrati u parlamentu. Nasta}e
nova ve}ina, ponovo na no}noj sednici, jer {i{mi{i ne mogu da iza|u
danju i razlete se Srbijom. Izabra}e novog predsednika skup{tine,
verovatno mla|ahnog Vu~i}a. Formira}e se i nova vlada i Srbija }e se
uputiti tamo kuda joj je Ko{tunica namenio da ide, a to je u neku crnu
rupu, u crni mrak koji Evropa nije videla ~ak ni u vreme izolacije
Albanije. ^injenica da Evropa ho}e s nama da razgovara, ~injenica da
ova dr`ava ipak ide ka nekoj evropskoj integraciji je zapravo ru{enje
mita o Srbiji kao stalnoj `rtvi. Ako se taj mit sru{i, Ko{tunica vi{e
nema razloga da se bavi politikom.
Miljenko
Dereta
Najzanimljivija je bila ta velika izlaznost, naizgled ni~im izazvana.
Jedno od naknadnih obja{njenja je bilo da su se ljudi upisivali u
bira~ki spisak kako bi dobili besplatne akcije. I svi su proporcional-
no dobili vi{e glasova, ali dobijen je isti odnos snaga iz parlamenta
kao i na pro{lim izborima. Zabrinjavaju}e je da posle godinu dana
nema nikakvog pomaka. Meni je drago {to su jedini gubitnici ovih
izbora Vojislav Ko{tunica i njegova partija, koja nastavlja da pokazu-
je tendenciju svo|enja na svoju pravu meru. Jako je va`no to {to su
male partije, kao socijalisti i LDP, pre`ivele. Ovde postoji centar u
kome vlada gu`va ideolo{ki neopredeljenih partija i relativno
ekstremna desnica. U Srbiji nema pravog desnog centra, jer Ko{tuni-
ca to nije. U takvom rasporedu, DSS-ova koalicija je ostvarila gubitak
izme|u sto i dvesta hiljada glasova. O~igledno je da je tvrdi deo DSS-
ove koalicije oti{ao kod radikala. Ono {to je preostalo je bli`e
Demokratskoj stranci. Dakle, balans postoji, on je deprimiraju}i u
broju, ali je i mobili{u}i. Mislim da sve nas ovo treba da podstakne da
u drugom krugu poku{amo da sa~uvamo evropski put Srbije, bez
obzira na sve zamerke koje upu}ujemo onima koji se javljaju kao
vodi~i na tom putu. U drugom krugu nam predstoji referendum o
budu}nosti Srbije.
Ja jesam za Evropu, ali sam istovremeno i evroskeptik. Evropa nije
bezgre{no i idealno mesto kao {to se to predstavlja u propagandi.
Smeta mi i nefleksibilnost Evropske unije prema posebnostima
zemalja u tranziciji. O~ekuje se da svaka zemlja ispuni odre|ene kri-
terijume bez ikakvog "ali", koje se, kao {to smo videli, ipak pojavi
po{to te zemlje budu primljene u Uniju. Zemlje koje imaju "da, ali"
pristup trebalo bi uveriti da to "ali" mo`e da se obavi i unutar
Evropske unije, da }e se pitanja koja su sporna u Srbiji bolje re{ititi
ako smo deo Evropske unije nego ako oklevamo i uslovljavamo, kao
{to ~inimo sada na potpuno neprimeren na~in.
Svetlana Luki}:
Kakve mislite da bi bile posledice toga da Nikoli} postane predsednik
ove dr`ave?
Miljenko Dereta:
Mislim da bi bile katastrofalne. Vi{e ne bi bilo "da, ali" odnosa prema
Evropi, nego bi evropsko pitanje bilo potpuno skrajnuto, ne zato {to
Nikoli} ne `eli da bude deo Evrope, nego zato {to Evropa ne bi `elela
150
25.0
1.0
8. da nas primi s Nikoli}em. Pitanje vi{e ne bi bilo - Srbija s Kosovom ili
bez Kosova, nego - Srbija s Nikoli}em ili bez Nikoli}a. Srbija s
Nikoli}em nema nikakvu {ansu da u|e u Evropsku uniju. Tomislav
Nikoli} nema ni ljude potrebne za vo|enje dr`ave i nema samostal-
nost potrebnu za taj posao, jer njime upravlja neko van zemlje, iz
Haga, govorim o [e{elju, naravno. Nikoli} je ve} najavio prekid sarad-
nje s Hagom. Evropa bi onda imala sve razloge da ka`e - Gospodin
Nikoli} o~igledno ne `eli u Evropu, pa za{to bismo onda mi `eleli vas?
Na unutra{njem planu, predsednik dr`ave bira {efa general{taba i
kontroli{e vojsku. Postoji i ne{to {to se zove psiholo{ka demonstraci-
ja mo}i. Onog trenutka kada je Nikoli} bio izabran za predsednika
skup{tine, to je bilo do`ivljeno kao dolazak radikala na sva mesta na
kojima se odlu~uje o bilo ~emu. To je bilo ono zastra{uju}e u toj no}i.
A zamislite kolika je u tom smislu mo} predsednika dr`ave. Pa ne
bore se oni toliko za tu funkciju zato {to je ona protokolarna, nego
zato {to ona ima veliku simboli~ku mo}. Nije to uop{te bezazleno.
Mislim da su ljudi postali opsednuti Ko{tunicom i deo njegove mo}i
proisti~e iz njihove projekcije mo}i na njega. On nesumnjivo kon-
troli{e jako mnogo stvari u dr`avi, pre svega policiju i sve tajne
slu`be. On ima mo} koja je parainstitucionalna i u tom smislu
nedemokratska. Ali njegov sada{nji izborni rezultat pokazuje da se
njegova mo} od izbornog ciklusa do izbornog ciklusa smanjuje.
Toliki zna~aj mu pridaju zbog tradicionalne pretpostavke da partija
odlu~uje o svemu, pa i o glasovima gra|ana.
Jako mi se dopalo kod ^ede Jovanovi}a {to ka`e - Ja nisam vlasnik
glasova svojih bira~a. Nadam da }e u drugom krugu pobediti prag-
mati~an pristup politici, a to zna~i - u prvom krugu smo glasali za
svoje programe, za svoju ideologiju, prema svojim politi~kim i li~nim
simpatijama, a u drugom krugu odlu~ujemo o budu}em putu Srbije.
Svi mi koji smo glasali za LDP znali smo da ne mo`emo u}i u drugi
krug, pa smo ipak glasali i uspeli smo da obezbedimo da se ta mala
partija stabilizuje na politi~koj sceni Srbije. To je bio na{ zadatak.
Sada nam je zadatak da poku{amo da o~uvamo Srbiju kao potencijal-
nu ~lanicu Evropske unije. Nije me sramota, nisu svi isti, Tadi} vodi
druga~iju politiku od Nikoli}a. Moramo pokazati da smo politi~ki
zreli. Zapu{i nos, demonstrativno ga zapu{i kada ubacuje{ listi} i reci
- Meni je prioritet budu}nost Srbije. Evo, trenira}emo ~lanstvo LDP-a,
Miljenko
Dereta
ve`ba}emo sedam dana da nosimo {tipaljke na nosu. Na kraju }emo
mo}i da ka`emo - Da nije bilo nas, ne bi bilo ni pobede Borisa Tadi}a.
Ne razumem za{to gospodin Pastor mora dva puta da ka`e da ~eka
poziv na razgovor od Tadi}a. To nije samo razgovor s gospodinom
Pastorom, to je i razgovor sa svim manjinama i to je razgovor sa
susednim zemljama, to jest sa susednom zemljom koja je ~lanica
Evropske unije. Ako ho}emo da imamo dobre odnose s Evropskom
unijom, va`no je kakav odnos imamo s predstavnicima manjine jedne
evropske dr`ave u na{oj zemlji. Uva`avanje gospodina Pastora je
istovremeno i uva`avanje njegovih kontakata, porekla i Ma|arske.
Trebalo bi i da Tadi} ili neko od njegovih ode u Pre{evo i da sedne s
gospodinom Rizom Halimijem. Mo`da je najbolje da u tu posetu
povede i Pastora ili Rasima Ljaji}a. Koalicija manjinskih stranaka je
na pretpro{lim parlamentarnim izborima imala vi{e od ~etiri odsto
glasova i zamalo nije u{la u parlament. A bojim se da }e svaki glas biti
potreban.
Stvoren je pogre{an utisak da jedni glasovi oduzimaju druge glasove.
Manjinski glasovi ne}e oduzeti proevropske glasove Tadi}u, napro-
tiv. Nacionalisti ne}e biti odu{evljeni {to dele taj put s nekim manji-
nama, ali ne}e odustati od puta zato {to su na njemu Ma|ari, ~ija ma-
tica je ve} u Evropi. Posle crnogorskih izbora na kojima je \ukanovi}
pobedio Bulatovi}a, jedan razo~arani Bulatovi}ev glasa~ je rekao -
Bulatovi} nije pobedio, ali je bar dobio prave pravoslavne glasove.
Pravi pravoslavni glasovi nisu gra|anski glasovi. Gra|anski glasa~i
su se opredelili za \ukanovi}a, a pravi pravoslavni glasa~i su izgubili.
Ako se glasovi vrednuju po verskoj ili nacionalnoj liniji, to sasvim
sigurno nije demokratija.
Svetlana Luki}:
Na dan emitovanja ove emisije predsednik i premijer }e biti u Rusiji, na
potpisivanju nacrta sporazuma s Rusijom, odnosno s Gaspromom.
Miljenko Dereta:
Taj posao se o~igledno odvijao izvan uobi~ajenih procedura. Nema
tendera, nego se stvar dogovara na dr`avnom nivou. Takav postupak
ima svoje politi~ke posledice i stvara sumnju da iza tih politi~kih
dogovora postoje i neki drugi netransparentni interesi, na primer
koliko }e se ko tu ugraditi. I zato je jako va`no da stru~na javnost
152
25.0
1.0
8. ozbiljno analizira taj dogovor i da pri tom konsultuje Bugare, koji su
uspeli da udvostru~e svoju sumu. Jedna analiti~arka je rekla - Bugari
su iskoristili slabost Rusije. Mi uop{te ne pretpostavljamo da Rusija
mo`e imati bilo kakvu slabost. Ja bih odmah tr~ao kod te `ene da je
pitam - Ej, koje su to slabosti, daj da vidimo kako da Srbija dobije ve}i
profit nego {to }e ga verovatno dobiti.
Prvo sam se zabrinuo, a onda mi je bilo sme{no kada sam zami{ljao
reakcije na{ih proisto~njaka na izjavu {efa general{taba ruske armi-
je koji je rekao da }e Rusija i nuklearnim sredstvima {tititi interese
svojih saveznika. Oni mo`da misle da }e Rusi, u slu~aju progla{enja
nezavisnosti Kosova, upotrebiti neku selektivnu bombu koja }e
po{tedeti Srbe, a ove druge ne}e.
Svetlana Luki}:
To je ruska bomba kojoj smo se radovali pre nekoliko meseci, za koju
su na{i mediji rekli da pobije `ivu silu, ali bez zaga|enja ~ovekove
okoline. U nastavku Pe{~anika }ete ~uti delove teksta koji nam je
poslala profesorka prava, Vesna Raki}-Vodineli}. Tekst nosi naslov -
Tomislav Nikoli} otvara ~etvrtu sudsku instancu, i reakcija je na
sumanutu Nikoli}evu izjavu da }e, kada postane predsednik, proveri-
ti da li je Legija stvarno kriv za atentat na \in|i}a ili nije. Integralni
tekst profesorke Vodineli} mo`ete pro~itati na na{em sajtu pes-
canik.net.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Nikoli}evo poimanje nezavisnosti sudstva nije iznena|uju}e. Nadam
se da je, me|utim, otre`njuju}e za one koji su glasali za njega i na to
opet pomi{ljaju, kao i za one koji nameravaju da 3. februara apstini-
raju. Ono je rezultat Nikoli}evog i radikalskog shvatanja pravnog
poretka kao ~iste represije. Omnipotentni dr`avni slu`benici - sve,
gra|ani - ni{ta, sila - sve, pravo - ni{ta, zloupotreba prava - da,
po{tena primena prava - nikako. Jo{ dok je kratko bio predsednik
skup{tine, Nikoli} se isklju~ivo zanimao idejom uvo|enja vanrednog
stanja, bez ikakvog jasnog razloga ili obrazlo`enja. Sada bi da u
~etvrtoj instanci menja pravosna`ne presude.
Znaju ve} gotovo svi ovde da ~ak ni u Srbiji predsednik dr`ave ne
mo`e da preuzme ulogu sudije. Na po~ecima pravosu|a Srbije u
devetnaestom veku knjaz je bio ~etvrta sudska instanca, ali to je pre-
Vesna
Raki}-
Vodineli}
stalo jo{ 1837. godine i nikad se nije obnovilo. Danas u Srbiji,
po~etkom dvadeset prvog veka, jedan kandidat za predsednika
republike sebe vidi kao knjaza. Njegov slogan su - promene. Da,
promene unazad. Izgledalo je da ho}e da nas promeni i preobrazi u
podanike milo{evi}evskog tipa iz devedesetih godina pro{log veka.
Ne, prevarili smo se, njegove ambicije su velike, idu dalje i dublje u
pro{lost. Od nas se o~ekuje da budemo podanici nekog imaginarnog
srpskog knjaza s po~etka devetnaestog veka, daleko manje obrazo-
vanog nego {to je bio i knez Milo{, daleko manje modernog od njega.
Treba najzad postati svestan {ta u vokabularu Nikoli}a zna~i re~
promena. To je istorijsko potonu}e u kojem nezavisnost sudstva
mo`e biti dopu{tena u granicama knja`evsko-predsedni~ke patri-
jarhalne vlasti, {to zna~i jasnu zavisnost, ali samo od njega i
privr`enika mu. On, Nikoli}, ne pomi{lja da mora da slu`i pravnom
poretku, nego je uveren, i o tome ni~im izazvan besedi, da pravo ima
njemu da slu`i. Takvo bahato stavljanje iznad sudstva i pravnog
poretka u novijoj istoriji Srbije sebi nije dopu{tao niko, ~ak ni u neza-
boravnoj izreci o dr`anju za zakon kao pijan plota. Tamo se zakon
bar pominjao. Ovaj samoproklamovani gubernator bi, umesto ili
pored doskora{njeg vojvode srpskog, da sudi sam i nesputan, kolo-
salno pravno neobave{ten, a bez ikakvog ose}anja za pravi~nost i
obi~nu pristojnost prema `rtvama.
A odmah po{to je proklamovao otvaranje ~etvrte instance su|enja
nasred dvori{ta Palate pravde, u kojoj on ima biti neprikosnoven,
Nikoli} dokazuje koliko potcenjuje bira~ko telo i koliko ra~una na
njegovo sasvim kratko se}anje. Saop{tava nam kako njegove pravo-
sudne misli nisu ta~no prenesene. Prvo, niko ih nije prenosio, ve} je
Nikoli} govorio sam, neposredno u mikrofon. Dakle, sam Nikoli} je u
direktnom uklju~enju pomenuo tri vrste krivi~nih stvari na koje }e
obratiti pa`nju otvaranjem ~etvrte instance su|enja. Jednu ne-
odre|enu i dve odre|ene. Prvu grupu ~ine te{ki kriminalci i ubice,
kojima on, budu}i knjaz srpski ne misli suditi. Potom pominje sud-
ski slu~aj politi~kog ubistva premijera Zorana \in|i}a i slu~aj osude
rodona~elnika servisa javnog, Milanovi}a, u kojima on dakako ima
doneti kona~ni judikat. Drugo, nije istina da je govorio o amnestiji,
kako naknadno tvrdi. Upotrebio je izraz - Proveri}u presude. A
proveriti zna~i kontrolisati, a kontrolu presuda sme da vr{i samo
hijerarhijski nadre|eni sud u sistemu pravnih lekova. Samo nekoliko
154
25.0
1.0
8. sati potom, Nikoli} iskazuje neistinu kako su ga pogre{no citirali i
kako je mislio na amnestiju, ako mu se ko sa zahtevom za amnestiju
obrati.
Kada je u manje od nekoliko sati dopustio sebi da bude u ovoj meri
neverodostojan, {ta da o~ekujemo od njegovih drugih predizbornih
obe}anja, kao {to je na primer obe}anje da ne}e ratovati? Ho}e,
razume se, samo ako bude mogao. Ve} je ratovao i time se, ne samo
verbalno, ponosio. Sam ka`e - Pove{}u Srbiju raznim putevima, od
kojih bi jedan navodno imao da vodi u Evropu. Ho}e, vodi}e je raznim
putevima koji se me|usobno isklju~uju, {to zna~i da }e se Srbija
dugo vrteti u beskrajnom krugu nevolja, la`i i bede.
Kakva je motivacija Nikoli}a za ovaj, ponavljam, ni~im izazvan iskaz,
mo`e se samo naga|ati. Potcenjivanje elementarnog obrazovanja
bira~a, osvetoljubivost i opako likovanje nad onima kojih vi{e nema,
naro~ito nad \in|i}em koga su ubili oni koje bi Nikoli} rado rehabi-
litovao. Mrzovolja prema svemu {to ~ini poredak jedne ure|ene
dr`ave, frustracija nesvr{enog studenta prava koji umi{lja da ume da
prou~i pravosudne spise i da o njima donese relevantan pravni
zaklju~ak. (Ne treba zaboraviti da se, dok je bio direktor poslovnog
prostora ili ne~eg takvog u op{tini Zemun, Nikoli} potpisivao kao
diplomirani pravnik, o ~emu postoje pisani dokazi i dan-danas.) Ta
politi~ka osionost kazuje da tek {to se pribli`io nekoj dr`avnoj
funkciji on zami{lja da vr{iti tu funkciju zna~i vladati, a ne preuzeti
odgovornost. Izaberite odgovor, prona|ite jo{ koji, nijedan ne vodi
dobru Srbije, ve} samo bednoj promeni ka davno napu{tenom kon-
ceptu neograni~ene sile i vlasti.
Ako Nikoli} pro|e - Srbija ne}e. Bilo je to izvesno i pre ove pravo-
sudne besede, ali ona je dodala taj sasvim li~ni, nadam se ne i neizbri-
sivi, pe~at te{koj agoniji koja se ve} dugo najavljuje, a kao simboli~ki
pravni vesnik te najave se mo`e ozna~iti ustav Srbije iz 2006. godine,
donesen na fingiranom referendumu, zasnovan na o~igledno
nedostaju}em ustavnom legitimitetu. Teorijski i prakti~ni prilog
Nikoli}a novom srpskom legalizmu bio je u dono{enju toga ustava
nesporan. Razlika izme|u njega i drugih ustavotvoraca, me|utim,
postoji. Svi drugi na{i politi~ari i ustavotvorci, ra~unaju}i tu i
rodona~elnika novog legalizma Ko{tunicu, nastoje da se njime pokri-
ju. Nikoli} ga i pre nego {to je osvojio funkciju - otvoreno kr{i.
Vesna
Pe{i}
Od 5. oktobra u Srbiji je pobolj{ano pone{to - traljavo, nedovoljno,
formalno. Ali da bi se izgradile razorene pravne i dru{tvene institu-
cije, to tra`i gotovo ~itav `ivotni vek jedne generacije. Razoriti ih
mo`e svako ko je u prilici, za nekoliko minuta, sati ili dana. Nikoli} i
njegovi u vreme dok su vladali zajedno s Milo{evi}em, a i potom, kad
su bili stvarna ili fiktivna opozicija, pokazali su koliko su dobri u
destrukciji. I dalje ne obe}avaju ni{ta drugo osim destrukcije.
Po{tenje u njihovom politi~kom jeziku zna~i - Grabim ja, a ne drugi,
borba protiv korupcije - Ugra|ujem se ja, a ne drugi - jednake {anse -
Za moje, a ostali kako im bog da, ujedinjenje gra|ana - Ne demokrati-
jom nego silom. U dr`avi u kojoj je op{te pravo glasa ste~eno tek
1945. godine, jer `ene do tada nisu imale pravo da glasaju, u kojoj je
pravo na mirno okupljanje fakti~ki negirano fizi~kom silom - u novi-
je vreme ne toliko od dr`avnih organa, koliko od Nikoli}a i njemu
sli~nih nazovi patriota, u kojoj je pravo na `ivot relativizovano, pored
ostalog i metodom obe}anog preispitivanja presuda zbog ubistava -
osnovni test demokratije jo{ nije polo`en. Mo`e li se odista upravo od
Tomislava Nikoli}a o~ekivati da nam pomogne da ga polo`imo? Ne, s
takvim u~iteljem, umesto demokratije, u najboljem slu~aju dobijamo
pravo politi~ki ja~eg silnika.
Svetlana Luki}:
Slu{ate gospo|u Vesnu Pe{i}.
Vesna Pe{i}:
I na ovim izborima sam do`ivela nepomerljivost Srbije. Kada god su
izbori, uvek se s razli~itih strana pojave o~ekivanja da }e biti izne-
na|enja. Me|utim, to iznena|enje je uvek negativno. Kada je LDP u
pitanju, mi smo sasvim zadovoljni na{im rezultatom. Postojala je
stra{no negativna kampanja koja je trajala mesecima, potpuna
satanizacija. Onda smo imali tu situaciju s Kosovom, podizanje
visoke temperature u dr`avi, i mi smo jedini 29. decembra u
skup{tini glasali protiv dono{enja rezolucije o Kosovu. Nisam mogla
da pretpostavim da }e Boris Tadi} sko~iti tako visoko i prihvatiti
takvu rezoluciju. Zna~i, u napetim okolnostima mi smo potvrdili da
postoji, za sada, 230.000 ljudi koji se odatle vi{e ne}e pomeriti. Na
Pe{~aniku, i na nama, koji `elimo da pomerimo tu Srbiju prema
ne~em dobrom je da po~nemo dublje da sejemo. Moramo da zahvati-
mo i mla|u generaciju, od dvadeset-dvadeset pet godina. Mora pono-
vo da se zakopa duboko. Ova kriza ne}e lako pro}i. Imam ose}aj da je
156
25.0
1.0
8. 5. oktobar propao. Taj veliki napor, koji je bio poro|en da ode
Milo{evi}, prakti~no je sahranjen. Treba po~eti duboko kopanje i ne
vredi vi{e govoriti o petom, {estom i sedmom oktobru. Predstoji nam
dugotrajna rovovska bitka za Srbiju u kojoj bismo svi mi voleli da
`ivimo. Tako sam ja do`ivela ove izbore.
Srbija se pokazala veoma tvrdom, te{ko pomerljivom. Pove}ani broj
radikala za nas zna~i da moramo veoma energi~no da nastavimo
borbu protiv njih. To je prva stavka. Druga stvar je nastavak otvorene
borbe za Evropsku uniju, bez ikakvog uslovljavanja. Ovo {to se sada
radi, ovaj kolonijalni polo`aj prema Rusiji, ovo {to je danas doneta
odluka da se NIS da Rusima, sve to je razgolitilo deklarativnu i
ispraznu politiku Demokratske stranke. Zbog toga je ona kritiko-
vana s pozicija LDP-a, nevladinih organizacija i va{eg Pe{~anika.
Puna su im usta toga da su ovi izbori referendum na kojem se
re{avaju pitanja budu}nosti i pro{losti, ali danas smo ~uli da su oni
dali NIS Rusima i da je opet pao neki dogovor. Ta netransparentnost
je po~ela da biva daleko opasnija od svega ostalog. Vlada je po~ela da
igra neku veliku igru o kojoj mi vi{e ni{ta ne znamo. Do sada smo
mogli da se {alimo i govorimo - Oni dele jedno preduze}e tebi, jedno
meni, jednog sudiju meni, drugog tebi, to je partijska dr`ava i tako
dalje, ali sada je to preraslo te okvire. Neko se tu kocka u glavu, kao
da je Ko{tunica rekao - Evo, stavljam celu Srbiju u pot. Na to ovaj s
druge strane vi~e - Kontra, onaj vi~e - Rekontra i tako oni rasturaju
zemlju.
Postoje dve slike Srbije. Jedna je Demokratska stranka, Boris Tadi},
njegovi ministri, bogati ljudi, Milosavljevi}i, \eli}i i tako dalje i
imate ovu drugu, sliku gubitnika. I sada je nastala sinergija izme|u
bogatih i uspe{nih i tog socijalnog stradalni{tva. Tu je i mlada, besna
generacija, koja je veoma obrazovana i koja se opredeljuje za Legiju,
za ne{to ~vrsto, jako, za radikale. Tu je i to Kosovo i to nacionalno i
sve se to skupilo i daje jednu sinergiju, koja ne mo`e da se objasni ni
samo sirotinjom, ni samo Kosovom, ni samo Evropom i Rusijom.
Naro~ito me brine ta opasna, mlada generacija koja vidi ne{to seksi,
ne{to {ik u tome da se bude tvrd, nepokolebljivi Srbin, koji uzvikuje -
@ivela Srbija, `ica, Srebrenica...
Objektivno gledaju}i sigurno je gore za Srbiju da za predsednika
bude izabran Tomislav Nikoli}. To Ko{tunici otvara jo{ jedan prostor
Vesna
Pe{i}
saradnje s radikalima i postoji opasnost da se ta scena potpuno
zatvori. Jako smo se pribli`ili Rusima i Evropa vi{e nema na~ina da s
nama razgovara. Srbija je odlu~ila da ne ide u Evropu, rekla je - Mi
vam ne damo Srbiju, ako nas ne priznate celovito, zajedno s
Kosovom. Mada, pitanje je da nije i to nekakva {arada. Sad mo`e da
se stvara nova vlada, do eventualnog pritiska Tome Nikoli}a da se ide
na parlamentarne izbore, na kojima on ~ak mo`e da otka~i i
Ko{tunicu.
Ako pobedi Boris Tadi}, ima}emo kilavu vladu, kao {to smo je imali i
do sada, oni }e utvrditi ovu koaliciju i pripremati se da na lokalnim
izborima zadovolje apetite svojih partijskih trupa, koje su, by the
way, gubile vreme na ovim predsedni~kim izborima. Njih interesuje
{ta se mo`e dobiti na lokalnom nivou i zato su lokalni izbori i
odlo`eni za maj, da oni imaju vremena da se o svemu dogovore. Tako
dobijamo situaciju kao da ovih izbora prakti~no nije ni bilo. Boris
Tadi} je i do sada bio predsednik, vlada je uspostavljena, parlament
je isti. Ostaje samo ~ekanje momenta da Albanci odigraju poslednju
kartu i da se pri~a rasplete do kraja. Postoje jasne naznake kakva }e
u tom trenutku biti njihova reakcija. Treba da budemo spremni da se
ne slomimo u tim te{kim vremenima koja }e potrajati. Ali to }e se
dogoditi i s ovom vladom i s Borisom Tadi}em. Toga moramo da bude-
mo svesni. Ne treba da o~ekujemo ni{ta dobro ni od njih. Sla`em se
da je rizik ve}i s Nikoli}em kao predsednikom. On je ipak velika
nepoznanica i ljudi misle - Hajde da bar skinemo s vrata taj naj-
mra~niji rizik, a od ovih ve} znamo {ta mo`emo da o~ekujemo. Ni{ta
dobro, ali to bi bila bitka u kojoj smo mnoge igra~e ve} proanalizirali
i dobro ih upoznali.
Pitanje je {ta mi radimo u drugom krugu predsedni~kih izbora.
^edomir Jovanovi} je lepo rekao u nedelju - Mi smo otvoreni za raz-
govor, i zaista jesmo. Demokratska stranka je pokazala aroganciju,
ona ne smatra da treba da tra`i razgovor, ona misli da su glasa~i LDP-a
njeni glasa~i. Demokratska stranka ne shvata da su se ti glasa~i
pojavili zbog nje same. LDP je upori{te temeljne kritike pona{anja
Demokratske stranke s Borisom Tadi}em na ~elu, posle ubistva
Zorana \in|i}a. Ljudi koji su se opredelili za LDP ne}e nestati i oni
vi{e nisu bira~i Demokratske stranke. Naravno da tu ima i ljudi koji
su zapla{eni rizikom od dolaska radikala i oni }e najverovatnije tako
i glasati. Ali na{ stav je takav - Ako se od nas ne tra`i partijska
podr{ka, mi }emo se pona{ati prema svojoj gra|anskoj savesti. Oni
158
25.0
1.0
8. su jasno rekli da im partijske podr{ke nisu potrebne, da oni o~ekuju
podr{ku od gra|ana. Mi ka`emo to isto - Svi gra|ani koji su u prvom
krugu glasali za LDP, neka u drugom krugu glasaju po svom
ose}anju, po svojoj savesti. Mislim da je najpo{tenije da se tako ka`e.
Naravno da je malo tu`no {to Boris Tadi} pokazuje veliku koopera-
tivnost kada se pozdravi s Vu~i}em i lepo s njim porazgovara na hod-
niku pre Utiska nedelje. On se veoma lepo sla`e i s Dinki}em i s
Ko{tunicom i s Veljom Ili}em. Svi su nekako u ljubavi, svi glasaju
zajedno, ali on ne mo`e da razgovara ni sa mnom, ni s ^edomirom i
ne mo`e da pozove tu grupu ljudi i ka`e im - Vi ste nam najbli`i, hajde
sada malo pomozite, stalo nam je da dobijemo ove izbore i da Srbija
krene ka Evropi. Da je to izgovorio, ja bih mu pre poverovala da mu je
stalo do Evropske unije. Ako on ne}e LDP, perjanicu ulaska Srbije u
Evropsku uniju, onda to prili~no razgoli}uje njegovu poziciju. Tako
da mislim da se ne treba preterano optere}ivati. Liberalnodemo-
kratska partija ne snosi nikakvu odgovornost za rezultate drugog
kruga predsedni~kih izbora. Crne slutnje da radikali mogu da pobede
su opravdane, ali ukoliko se dogodi taj pora`avaju}i rezultat, ljudi iz
DS-a }e morati da ponesu odgovornost za to.
Ko{tunicu vi{e ne pozivam ni na kakvu odgovornost. On je izgubio
svaku ra~unicu, on vi{e nema papir i olovku, on sledi svoju fantaziju,
neku svoju spirohetu, ne{to iracionalno. On je izgubio svaku
ra~unicu kada je u pitanju njegova stranka. On ovu igru igra do kraja,
on je igra va bank i vi{e nema smisla slati mu bilo kakve poruke. Ima
smisla slati poruke i voditi bitku s kombinatorikom Borisa Tadi}a,
koja }e i ovoga puta dobiti mnogo glasova. On poslednjih godina uvek
dobija mnogo glasova, ali mi od toga nemamo ni{ta. Dobro, ti si sada
uspe{an - a ~emu to slu`i? Veoma lako se mo`e desiti da on dobije ove
izbore i {ta mi radimo posle toga? Ne}emo dobiti nikakvu promenu
politike i verovatno }e biti isto kao {to je i sada, kao da tih izbora nije
ni bilo. Ponavljam, mo`da je bolje dobiti isto nego veliku lo{u razliku.
Kada je Toma Nikoli} u pitanju, ja se bojim i spolja{nje reakcije, da
ne do|e do potpunog raskida s Evropskom unijom.
Mada bi i Evropskoj uniji najbolje bilo da se malo u}uti. Moj je ose}aj
da bi trebalo da nam ka`u - Dve dr`ave ne `ele da odstupe od uslovlja-
vanja Srbije, jedna od njih je Holandija, koja pamti svoje iskustvo sa
Srebrenicom. Morate zavr{iti saradnju s Ha{kim tribunalom i
Bojan
Baji}
moramo da vidimo da se va{a skup{tina sastala i da ste s velikim
konsenzusom doneli odluku da Srbija ho}e u Evropu. Onda mo`emo
da pre|emo na ozbiljan posao. A ovo, \eli} dr`' penkalo, pa gde je
penkalo, nema konsenzusa u Srbiji. U ovom trenutku mi nismo
sposobni da postignemo taj konsenzus. Zato mi i poruke iz Evrope -
Mi `elimo Srbiju, odzvanjaju prazno. Oni vi{e nemaju nikakav tekst,
nemaju vi{e {ta da nam ka`u. Pa kada nema{ {ta da ka`e{, onda bolje
daj jasnu poruku da }e se sve nastaviti onoga trenutka kada se Srbija
bude iznutra sredila i donela svoju sopstvenu odluku. A mi unutra
}emo voditi tu bitku i dalje. Polako }emo, ja verujem, iza}i iz najte`e
krize u toku ove godine.
Mi smo danas imali sednicu politi~kog saveta LDP-a, kome ja predse-
davam, i veoma detaljno smo analizirali poku{aj da se odgovornost
za eventualnu pobedu Tomislava Nikoli}a prebaci na LDP. To zaista
nije po{teno. Ti vodi{ tu politiku, ti si dobio milion i ~etiristo hiljada
glasova. Ti ne}e{ ~ak ni da tra`i{ na{u podr{ku da bi pobedio i onda
su krivi Vesna Pe{i}, LDP, ^edomir Jovanovi} i glasa~i. Pa to nema
nikakvog smisla, ti se nisi otvorio, nisi rekao - Meni je stalo do pro-
grama koji zastupam i kleknu}u gde god treba, kada je ta stvar u
pitanju. Ali ne, on ne da ne}e da klekne, nego izgleda ho}e da uka`e
prstom na nekoga ko treba da bude uni{ten sutradan, kada on ne
uspe. A situacija je veoma opasna. Sledi re{enje za Kosovo i ako neko
poka`e prstom na nas, juri}e nas kao krivce za gubitak Kosova. Moj
utisak je da je njima va`nije da nema Pe{~anika, LDP-a i tih nekoliko
nevladinih organizacija nego da Toma Nikoli} ne postane predsednik
dr`ave.
Postajem hladnokrvna. Vi{e me sve to ne uzbu|uje, ne mogu da se
napumpam i ka`em - Jao, bi}e Nikoli}. Vi{e puta sam rekla da mislim
da je Toma Nikoli} grozan i da je to lo{a varijanta, ali emocionalno
vi{e ne mogu da se napumpam. To je moje najiskrenije ose}anje. Ne
mogu vi{e da do`ivim taj istorijski trenutak, vi{e mi ni{ta u tome nije
izazov. To je ne{to novo. I obi~an svet se malo ukrutio u tom stavu da
}e istorija ovde jednom morati da se zaustavi. Preterali ste s tom
istorijom, mi vi{e ne mo`emo da `ivimo tu istoriju. Dajte da neko
sredi dr`avu, u|ite u normalno stanje, kako god znate i umete, ali ne
mo`ete vi{e toliko da nas pumpate. Imam ose}aj da su mnogi ljudi
po~eli rafinirano da razmi{ljaju na ovaj na~in, da stvari stavljaju na
kantar i da ih mere. Svi ose}aju da je istorija ovde u stvari stala, da je
160
25.0
1.0
8. vi{e nema, da smo se mi uko~ili u istoriji, da dinamika uop{te ne po-
stoji i to tr~anje u mestu je po~elo da uznemirava ljude.
Pa dobro, daj vi{e i ono najcrnje, samo da se pojavi neka dinamika.
Prevladao je utisak da je ta velika istorija u`asna uko~enost. I kada
Toma Nikoli} vi~e - Promena re`ima, kao da se ~uje odjek opozicije iz
1996, 1997 - Tra`imo promenu sistema, tra`imo pad re`ima. A sada to
vi~u radikali. ^ove~e, u kojoj to komediji mi igramo? Ko menja te role
i terminologiju, da li su se to oni tako dogovorili? Ako jesu, mislim da
su provaljeni. Ne znam kakav }e biti krajnji ishod tih izbora, zaista.
Ali ~ini mi se da su ljudi odbacili istoriju kao provla~enje kroz neke
mra~ne meandre. Oni vi{e ne}e da to zovu istorijom. Ko god da pobe-
di, ta }e istorija morati da prestane, vi{e se nikome ne}e verovati, ni
Rusiji, ni Evropi, ni Kosovu. Ja mislim da }e ovde prevladati taj
{timung. A ako ne prevlada, pa ni{ta, `ive}emo taj bedni `ivot. I
dosad smo ga nekako `iveli.
Zato je va`no da ove krugove s velikom uporno{}u odr`avamo, da ih
stvaramo, da ih izmi{ljamo, da pozivamo sve te ljude, da ula`emo u to
srce - u svakom dru{tvu kultura je srce. Moramo da odr`avamo to
srce, da kuca i dalje. To je nekada bio B92, to je nekada bila emisija
Niko kao ja, uvek postoji srce koje odr`ava kulturu. Ono nam je
potrebno za te{ke dane, ali i za budu}nost koja }e jednom ipak da
nastupi.
Svetlana Luki}:
Idu}a emisija pada u vreme predizborne {utnje, pa danas moramo da
vam ka`emo sve {to mislimo o prvom i drugom krugu predsedni~kih
izbora. Bilo bi lepo kada bismo u Pe{~aniku mogli da pri~amo o
novootkrivenoj crnoj rupi koja guta celu galaksiju - teleskop Habl je
zabele`io tu neverovatnu sliku kosmi~kog nasilja. Bilo bi lepo kada
bismo mogli da govorimo o velikoj hipotekarnoj krizi u SAD-u i o nje-
nim posledicama po svetsku ekonomiju. Mo`da ste videli izve{taje o
panici na svetskom ekonomskom forumu u Davosu - svetu preti
najve}a ekonomska kriza od Drugog svetskog rata. Tu mogu da vas
obradujem, jer ova kriza se ne}e preneti na Srbiju. Doma}a ekonomi-
ja jo{ ne funkcioni{e po principima koji vladaju u svetu, pa je i manje
podlo`na potresima. Opet sve ide na vodenicu ]osi}evoj tezi o kom-
parativnoj prednosti na{e zaostalosti. U nastavku emisije slu{ate
ekonomskog novinara Mi{u Brki}a. Mi{a je u poslednje vreme
Mi{a
Brki}
napisao nekoliko odli~nih tekstova za na{ sajt na temu o kojoj }e vam
danas govoriti, ovog istorijskog, 25. januara, kada }emo u Moskvi
potpisati gasno-naftno-pravoslavni ugovor.
Mi{a Brki}:
Indikativno je to {to }e sporazum s Rusima da potpi{e ministar za
infrastrukturu Velimir Ili}. Pre deset dana je vladala prava pomama
u srpskim medijima o tome kako }e 18. januara premijer Ko{tunica u
Sofiji potpisati taj sporazum s predsednikom Putinom. Onda smo
ispu{ili u Sofiji 18. januara, ali bilo je logi~no da me|udr`avni spo-
razum, ~ije potpisivanje po svaku cenu tra`i premijer, on i potpi{e.
Danas }e ga potpisati Velja Ili}. Iz toga izvla~im zaklju~ak da, ako
neko sutra bude ozbiljno tu`io dr`avu pred doma}im i me|unarod-
nim sudovima za flagrantno kr{enje doma}eg zakonodavstva, premi-
jer }e mo}i da ka`e - Izvinite, ali taj ugovor je potpisao ministar za
infrastrukturu, terajte njega na robiju, on je krivac. Za{to tvrdim da
je to nezakonito? Zakon o javnim preduze}ima i Zakon o privatizaci-
ji su dva zakona koja ne ostavljaju Vladi Srbije ni milimetar prostora
za sklapanje ovakvog me|udr`avnog ugovora s Rusijom.
Postojala su do skoro dva odbrambena mehanizma ideologa Voje
Ko{tunice. Prvi je bio da u ustavu postoji rupa kroz koju mo`e da se
provu~e me|udr`avni sporazum. U ustavu se defini{e sklapanje
me|unarodnih sporazuma, ali se govori o op{tim sporazumima.
Ugovor o NIS-u je pojedina~ni pravni akt i ne podle`e tom tuma~enju
ustava. Kada je propala ta teza, obznanili su drugu, da je NIS
akcionarsko dru{tvo, pa kao mo`e da se prodaje i bez javnog tendera.
Prodaja NIS-a kroz me|udr`avni sporazum s Rusijom je nezakonit
posao i to je ono {to }u ti danas u razgovoru sto puta ponoviti. Vlada
kr{i dva klju~na zakona ove zemlje i ako neko nekada bude bio raspo-
lo`en da vodi sudski spor zbog toga - garantovano }e ga dobiti. Da li
}e to zna~iti da }e, kada taj spor bude priveden kraju i re{en u korist
onoga ko podnese tu`bu, tog trenutka biti razvrgnut ugovor s
Gaspromom - ne znam, ali je za gra|ane va`no da znaju da je ovo
nezakonit posao.
Neko je ju~e izdao saop{tenje u kome se ka`e da se na ovom sporazu-
mu radi veoma dugo, jo{ od 2000. godine. Ne od 2000. godine, ali od
dolaska Voje Ko{tunice na vlast. Spremaju}i tekstove za novine
izvukao sam sve o tome iz svoje dokumentacije i iz nje se vidi da su
162
25.0
1.0
8. premijer Ko{tunica i predsednik Tadi} i 2004. i 2005. i 2006. godine,
na raznim zatvorenim i otvorenim susretima s predsednikom
Putinom otvoreno i tajno nudili Rusiji na tacni energetsku saradnju
sa Srbijom. Srbija se stalno nudila - Dajte, dajte, dajte gasovod.
Ko{tunica je na ekonomskom forumu Rusije u Sankt Peterburgu raz-
govarao o tome s Putinom. Tadi} je u novembru 2005. s Putinom u
So~iju razgovarao o strate{kom interesu Srbije da dobije ruski
gasovod. U avgustu 2006. godine, kada je Sergej [ojgu, ruski mi-
nistar za vanredne situacije, do{ao u Beograd, Tadi} je na konferenci-
ji za {tampu otvoreno rekao da je strate{ki interes Srbije da gasovod
pro|e preko na{e teritorije. Dakle, postoji kontinuitet na{eg nu|enja
Rusiji, navodno da bismo obezbedili energetsku sigurnost i neza-
visnost.
Me|utim, od pro{log leta su Gasprom i Rusija, koja {titi srpske
interese u vezi s Kosovom u Savetu bezbednosti Ujedinjenih nacija,
prona{li svoj interes u tom predlogu - Ako Srbi misle da im mi
poma`emo s Kosovom u Ujedinjenim nacijama, za{to mi ultimatu-
mom ne bismo tra`ili i Naftnu industriju Srbije? Ako ti se neko nudi,
pa za{to da mu ne uzme{ i ono {to ti ne nudi, a ho}e da ti da? Dinki}
je lepo rekao - To je ispod nacionalne ~asti, da ti Rus ka`e dajem ti za
NIS ~etiristo miliona - a da ti ka`e{ - U redu. Pa ~ekaj, vredi bar pet
puta vi{e. I sino} na konferenciji za {tampu premijer ka`e - Postigli
smo napredak u pregovorima s Rusima, pa idemo da potpi{emo spo-
razum. Dva minuta posle toga, njegov ministar energetike ka`e da
Srbija u pregovorima nije odmakla ni makac u svoju korist. Ponuda
ostaje ~etiristo miliona, a Rusi slavodobitno obe}avaju da }e ulo`iti
petsto miliona. A {ta ako ne ulo`e? Koje su u tom sporazumu garan-
cije da }e ti oni redovno isporu~ivati gas, da ne}e biti monopolista u
prodaji nafte i benzina u Srbiji? Nema ih. I onda ka`e premijer -
Znate, sporazum }e biti javno obelodanjen kada bude potpisan. Pa
~ekaj, {ta onda mo`e srpska javnost da uradi? Pa i}i }e na ratifikaci-
ju u skup{tinu. Ali taj premijer ne bi imao vladu da nema ve}inu u
parlamentu, dakle, logi~no je da }e u parlamentu to da bude usvo-
jeno, naro~ito zato {to se radikali poturaju da podr`e taj sporazum s
Rusima. Dakle, nema sumnje da }e ova vlast to progurati. Kako
glatko ide taj sporazum s Rusima, za razliku od Sporazuma o stabi-
lizaciji i pridru`ivanju s Evropskom unijom.
Mi{a
Brki}
Me|udr`avnih sporazuma vi{e nema u svetu, niko ih ne pravi, to je
arhaizam, ostatak hladnog rata, bipolarnog sveta. Socijalisti~ka
Federativna Republika Jugoslavija i Sovjetski Savez potpisuju
me|udr`avne sporazume, oni nama naftu, ~elik i kameni ugalj, mi
njima prvo leve cipele i samo vrata od regala, a posle pet godina im
{aljemo ostalo i niko se ne buni. I onda se nagomila klirin{ki dug, bez
ikakvih logi~nih ekonomskih odnosa. E, ovaj me|udr`avni sporazum
je to, ostatak me|udr`avnih odnosa koji su se zasnivali, ne na
ekonomskim, nego na politi~kim interesima. Niko ozbiljan u svetu se
vi{e na taj na~in ne bavi ekonomijom. Premijer ka`e - Mi smo odgo-
vorna vlast, ovim sporazumom dugoro~no obezbe|ujemo narodu i
naftu i gas. Hajde da razdvojimo gas i naftu. Kada je u pitanju gas,
mnogo je ~injenica koje ukazuju na to da je vlast ba{ briga za ener-
getsku sigurnost gra|ana i privrede Srbije. Evo ti podatak: 5. decem-
bra ma|arska gasno-naftna kompanija Mol po{alje pozivno pismo
svim vladama dr`ava u regionu - Hajde da napravimo zajedni~ku
gasnu kompaniju koja }e dugoro~no obezbe|ivati stabilnost u snab-
devanju gasom svih dr`ava u regionu, od Slovenije do Makedonije.
Sada se sprema konferencija o osnivanju te kompanije i svi u regionu
ka`u - da, samo Srbija uop{te ne reaguje.
Ako si odgovorna vlast, {ta tra`i{ u zemlji koja je pet hiljada kilo-
metara daleko od tebe i ~ije rukovodstvo je vrlo }udljivo? Pitaj
Ukrajinu, Belorusiju, Jermeniju i Gruziju kako su pro{li. Nude ti
kom{ije da u~estvuje{ u zajedni~kom projektu i da deli{ sudbinu
regiona. Ne, na{a vlada ide u Rusiju, jer je to njen strate{ki interes. U
avgustu pro{le godine u Salcburgu se na skupu regionalnih lidera
skupljaju svi, jedna od tri teme je energetika, niko iz Srbije ne dolazi.
U novembru 2007. u Dubrovniku se odr`ava isti skup i zna{ ko ide iz
Srbije? - Milko [timac, predsednik Komisije za hartije od vrednosti.
Svetlana Luki}:
Onaj {to pada u nesvest?
Mi{a Brki}:
Da, u regionu i u Evropskoj uniji sve vrvi od napora da se na|e ener-
getsko re{enje, ceo svet brine o tome, samo Srbija igra na jednu kartu.
Pogledaj ju~era{nje saop{tenje iz Evropske unije kojim se u srpskim
medijima manipuli{e. Ka`e - Evropska unija nema ni{ta protiv na{eg
sporazuma s Rusima. Ne, nema ni{ta protiv gasnog aran`mana, jer je
164
25.0
1.0
8. to konkurentska stvar, ali ima protiv na~ina na koji se prodaje Naftna
industrija Srbije. Brisel je zbog toga izdao saop{tenje u kome se ka`e
da postoji nekoliko evropskih kompanija iz okru`enja koje su zain-
teresovane da kupe NIS. Onda se nabrajaju Mol, OMV, gr~ki Elenik
petroleum, koji su spremni da daju vi{e para od Gasproma. I nikom
ni{ta. Svi smo bili svedoci kada su pred televizijskim kamerama pro-
davani Mobtel i Robne ku}e Beograd. Gledali smo kako cena raste i
kako se na Mobtelu zaustavila na milijardu i po. A ju~e nam ministar
energetike ka`e da Srbija iz celog gasno-naftnog aran`mana ne mo`e
da dobije vi{e od milijardu i po. Zna~i isto vrede samo jedan od tri
operatera mobilne telefonije i cela Naftna industrija i gasna privreda,
koje su monopolisti u Srbiji. Ne prodaje{ samo dve rafinerije, nego
prodaje{ celo tr`i{te i to drugom monopolisti za koga ne zna{ {ta }e
sutra da uradi i kako }e da reaguje.
To ube|ivanje da je ovo dobro za dr`avu i gra|ane pada u vodu s dva
aspekta, s aspekta sigurnosti snabdevanja i s aspekta love koja se
dobija za to. Ti daje{ jednoj kompaniji monopol i od nje zavisi{. I
drugo, prodaje{ svoje nacionalne resurse direktnom pogodbom, u
~etiri oka i ispod stola. Ima{ premijera koji je do{ao na vlast s pri~om
o pravnoj dr`avi, po{tovanju zakona, borbi protiv korupcije i vidi{
tog istog premijera kako dosledno postupa suprotno tome. C market
je prodao da bi dobio podr{ku doma}ih poslovnih krugova za svoju
vlast. Sada to isto radi na me|unarodnom planu. Prodajom dr`avnog
preduze}a obezbe|uje sebi privatnu vlast na mestu premijera ili
nezaobilaznog politi~kog subjekta u narednih dvadeset godina.
Vladimir Putin }e neko vreme biti predsednik Rusije i onda }e morati
da napusti tu funkciju, jer mu to nala`e ustav. Ali {iroke narodne
mase su od njega tra`ile da ostane na nekoj va`noj funkciji u Rusiji.
Kao da je Staljinu bilo va`no na kojoj je funkciji, kada je imao svu
vlast. Vratimo film dve-tri godine unazad, izbori u Ukrajini, predsed-
nik je Viktor Ju{~enko, lider narand`aste revolucije, pad komunizma
i proruskog re`ima Viktora Janukovi~a. Na izborima se tuku Julija
Timo{enko, prozapadna politi~arka koju podr`ava Evropska unija i
Viktor Janukovi~, stari ruski politi~ar.
Usred zime Putin im zavr}e slavine gasa i tri nedelje se Ukrajinci
smrzavaju. Teza iz Moskve je - Dugujete milijardu i po dolara za
nepla}eni gas, pa vi sad vidite koga }ete da izaberete za premijera. I
naravno da Ju{~enko daje mandat Janukovi~u, koji vlada tri godine i
Mi{a
Brki}
onda idu vanredni parlamentarni izbori i Julija Timo{enko dolazi na
vlast. Sli~an scenario se ponovio u Gruziji, mislim i u Jermeniji.
Izbori su bili usred zime i narod je glasao za prozapadnog politi~ara
- Uf, niste platili gas.
Iz na~ina na koji je Srbija kroz me|udr`avni energetski sporazum
predala svoju energetsku nezavisnost u ruke jedne kompanije i jedne
dr`ave mo`e da se nasluti da je srpski premijer prodajom dr`avne
kompanije kupio svoju vlast za du`i period. Ovde su parlamentarni
izbori obi~no zimi i kad god Srbi odlu~e da na izborima promene
sada{nju garnituru i dovedu nekog normalnog, evropski orijenti-
sanog politi~ara, tog trenutka mo`e da im se dogodi da Putin ka`e -
Niste platili gas ili neka zemlja kroz koju prolazi gasovod nije plati-
la i nema grejanja u Srbiji. Zamisli da ti usred zime jedini snabdeva~
ka`e - Nama se ne svi|a taj kojega ste izabrali na parlamentarnim
izborima. I dok se ne opametimo ili dok se ne smrznemo ili dok ne
izaberemo onoga ko je inicirao energetski me|udr`avni sporazum sa
srpske strane - nema ni nafte ni gasa. Ho}u da ka`em da su to vrlo
opasne stvari, a ovde je to shva}eno obrnuto, kao da najzad dobijamo
energetsku sigurnost.
Ozbiljna vlast razmi{lja na druga~iji na~in. U poslednjih pet godina,
od Ujedinjenih nacija do nerazvijenih zemalja, svi razmi{ljaju o tome
da }e izvori nafte presu{iti. Brazil }e do 2010. godine polovinu nafte
zameniti etanolom koji proizvodi iz {e}erne trske. Pro{le jeseni je na
berzi u ^ikagu nastalo potpuno ludilo, jer su pokupovane sve rezerve
kukuruza, ne za stoku, nego za proizvodnju etanola. Farmeri na
ameri~kom srednjem zapadu seju samo kukuruz. Pro{le godine je
onaj agilni gradona~elnik Zrenjanina uspeo da dovu~e u Zrenjanin
neki ameri~ko-ma|arski konzorcijum, Baja tek enerd`i, da prave fab-
riku etanola u Zrenjaninu. Napravljena je studija, pola milijarde evra
investicija, milion tona `itarica i pred Novu godinu taj konzorcijum
ka`e - Baj, baj, odosmo. Za{to? Poku{ali su da se dogovore sa srpskom
vladom da se sirovina za tu fabriku, dakle, `itarice, proizvode pod
malo druga~ijim uslovima, da seljaci dobiju neke stimulacije. Sve
dr`ave se uklju~uju u takve projekte, pa za{to ne bi i Srbija? Ne, u srp-
skoj vladi nije postojalo interesovanje za to. I sada ja treba da veru-
jem da premijer i ministar energetike stvarno brinu o nacionalnom
interesu i obezbe|uju dugoro~nu stabilnost u snabdevanju energen-
166
25.0
1.0
8. tima. Da je to {to oni ho}e dobro, to bi uradila jo{ neka zemlja, a ne
samo mi.
Pala je i politi~ka ucena - Ili }ete da potpi{ete ugovor s Rusima ili
nema potpisivanja sporazuma s Evropskom unijom. Srbija jo{ nije
u{la u Svetsku trgovinsku organizaciju i kada bude trebalo da u|e,
DSS i premijer mogu da ka`u - Au, imamo jo{ i Elektroprivredu Srbije.
Hajde, u}i }emo u Svetsku trgovinsku organizaciju, ali pod uslovom
da i EPS damo Rusima. Imaju naftu i gas, {to da nemaju i struju? Pre
tri-~etiri meseca se u regionu dogodio tektonski poreme}aj, udru`ile
su se ~e{ka energetska kompanija, ^ez, i ma|arski Mol. ^ez ho}e da
svoje elektrane koje proizvode struju prebaci na gas i potreban mu je
strate{ki partner. To je tako veliki potres da svi u regionu moraju da
stave prst na ~elo i ka`u - gde smo tu mi. Na pitanje novinara mi-
nistru energetike Aleksandru Popovi}u {ta on misli o tome, on ka`e -
Pitajte ^ez i Mol. Pazi, to je toliko krupan doga|aj da niko ne mo`e da
ostane hladnokrvan, ali nas ba{ briga. U Bosni i Hercegovini se gradi
~etiri-pet elektrana, svi ne{to grade, rudnike, termoelektrane, samo
ovde niko ni{ta.
Zahvaljuju}i Dinki}u ~uli smo da se NIS nudi za ~etiristo miliona. On
lepo ka`e - Za toliko smo prodali Robne ku}e Beograd, koje su deset
godina bile u ste~aju. Kada ima{ jednog snabdeva~a nafte i gasa, ti
nema{ slobodu, ti zaista postaje{ kolonija jedne zemlje. Kad premijer
Ko{tunica ka`e - Ne}emo NATO dr`avu na Kosovu, mo`e da mu se
odgovori - Ne}emo Gasprom dr`avu u Srbiji. Postajemo kolonija
Gasproma, koliko god da su nam bratski odnosi. Zamisli da u Rusiji
do|e neka totalitarna vlast. Sedamdeset odsto Rusa tvrdi da im
demokratija smeta kao politi~ko ure|enje. I pojavi se neki ~ovek i
po~ne da vlada ~vrstom rukom. [ta mi da radimo? Imamo
me|udr`avni sporazum, za koji ne postoji instanca na kojoj on mo`e
biti raskinut. Kada Rusi ka`u - Niste platili, a mi ka`emo - Platili smo
- ko }e da arbitrira? Nema nikog, osim onog ko dr`i ruku na slavini.
Zavrne slavinu i ka`e - [ta me briga {to vi tvrdite da ste platili, ja
ka`em da niste i ima da mi date sva ostala dr`avna preduze}a zato
{to mi niste platili gas, ima da budem vlasnik cele Srbije. To me pla{i.
Svi ozbiljni ekonomisti u ovoj zemlji, svi stru~njaci smatraju da je to
lo{ posao, naro~ito u vezanom paketu gasa i nafte. Mla|a Dinki} daje
dobar primer Bugara, koji su napravili me|udr`avni sporazum o
Mi{a
Brki}
gasu, ali ni{ta vi{e od toga. Izvukli su najvi{e {to mogu za sebe i tek
onda su potpisali sporazum. Srbija ne}e ni da jaukne. Ko ti garantu-
je da Rusi sutra ne}e da zatvore ove dve rafinerije? Ne znamo ni da li
u tom sporazumu pi{e da oni kupuju 51 odsto. Mla|a sada nudi
besplatne akcije NIS-a za hiljadu evra, ali ako Rusi kupe 51 odsto, on
ka`e da }e akcije pasti na dvesta evra. Gde je tu interes gra|ana
Srbije? Ja ga ne vidim. Ko{tunica je akcioni plan za reagovanje dr`ave
u slu~aju nezavisnosti Kosova proglasio dr`avnom tajnom, energet-
ski sporazum s Rusima je proglasio dr`avnom tajnom. Izvini, {ta je
slede}a dr`avna tajna? Pitam da li je to neka vrsta puze}eg
vanrednog stanja? Kada sutra budemo pitali premijera - [ta vi u
stvari radite? - on }e da ka`e - Moj rad je dr`avna tajna. On je sebe pro-
glasio dr`avnom tajnom. Ju~e ga novinari na konferenciji za {tampu
pitaju - Kojeg }ete kandidata da podr`ite u drugom krugu? - a on ka`e
- Ovo je oltar vlade, pitajte me to kada odem u svoju stranku. Pa ~ekaj,
~ove~e, mi te ne vi|amo ni na ulici, ni u vladi, ni u stranci, vi|amo te
u Kusturi~inom Drvengradu. Pazi, nema vremena ni za {ta, ali ima
vremena da ode u Drvengrad. Alo bre, premijeru, dr`ava se trese, a ti
se zajebava{.
Na{a vlast ne radi ni{ta, time nas dovede u bezizlaznu situaciju, a
onda ka`e - Jedino re{enje je sporazum s Rusima. Da, ali ti ne ode{ u
Salcburg, ne ode{ u Dubrovnik, ne reaguje{ na regionalnu inicijativu
ma|arskog Mola, dovede{ dr`avu i gra|ane uza zid i onda ka`e{ - Ili
Rusi, ili ni{ta, potop - to je logika. G17 plus i Mla|a Dinki} su rekli da
}e da napuste takvu vladu. Onda je Dinki} na{ao {lauf da ne potone,
odnosno da ne iza|e iz vlade, pa je rekao - Ostavi}emo premijeru jo{
neko vreme, jer postoji mogu}nost da se u pregovorima kona~ni
ugovor s Rusima popravi u korist Srbije, pa kada do|e na ratifikaci-
ju u parlament, ako ne bude popravljen, mi }emo glasati protiv njega.
Pretpostavljam da }e oni tada iza}i iz vlade. [to se ti~e Demokratske
stranke, mislim da je postojala pogre{na predstava u javnosti da su
oni slamka spasa za Srbiju i da }e zaustaviti narodnja~ku koaliciju.
Demokratska stranka je u su{tini na toj istoj liniji. Ve} sam govorio
o tome da je predsednik Tadi} s Putinom i ministrima ruske vlade
nekoliko puta pregovarao o gasnom aran`manu kao o strate{kom
interesu Srbije.
Svetlana Luki}:
Jedan od argumenata je - ^ekajte, za{to se bojite saradnje s
Gaspromom, kada je Bugarska, koja je ~lanica Evropske unije i ~lani-
168
25.0
1.0
8. ca NATO-a, potpisala s Rusima taj sporazum i drugo, Rusi }e graditi
nuklearnu elektranu u Bugarskoj.
Mi{a Brki}:
Oni su bili ruska kolonija do pre deset godina, ali oni vi{e nemaju tu
zadr{ku i sada normalno sara|uju s Rusijom. Ali oni su re{ili svoj
klju~ni problem, postali su ~lanica Evropske unije. Oni s Rusijom ne
razgovaraju u vazalnom odnosu kao mi i u tome je razlika izme|u
Srbije i Bugarske. I zato Evropska unija ka`e - Bugarska jeste ~lani-
ca Evropske unije, ali je suverena dr`ava i ima pravo da tra`i sve
mogu}e na~ine da za svoje gra|ane i za svoju privredu obezbedi
dugoro~nu stabilnost u snabdevanju energentima. A kod nas se ka`e
- Bugari su oti{li u zagrljaj Rusije. Nisu, oni su samo jedan segment
svoje energetske strategije opredelili za Rusiju. U tome je razlika
izme|u bugarske i srpske politi~ke elite. Mi smo zavetno re{ili ener-
getski problem Srbije, odneli smo na tacni Gaspromu i Rusiji svoju
energetsku suverenost i rekli - Nije va`no koliko ko{ta, mi smo
pravoslavna bra}a. Kada brani Kosovo, Voja ka`e da mi po{tujemo
svoj suverenitet i teritorijalni integritet. Pa za{to i s Rusijom ne
po{tuje{ to isto? I za{to on to ne potpi{e? Hajde, premijeru, kada si
tako ube|en da je to u redu, potpi{i ti, pa neka ostane tvoj potpis na
istorijskom sporazumu.
Svetlana Luki}:
Dakle, Gasprom kupi sve to zajedno...
Mi{a Brki}:
Gasovod, skladi{te gasa u Banatskom Dvoru, Naftnu industriju s dve
rafinerije.
Svetlana Luki}:
Oni kupuju 51 odsto Naftne industrije i postaju monopolisti, dakle,
srpski dr`avni monopol }e biti zamenjen ruskim. Jedan od uslova
priklju~enja Evropskoj uniji je zabrana monopola. Kako }emo da spo-
jimo te dve stvari?
Mi{a Brki}:
Pazi, to smo imali, pro{le godine je duvanski monopol bio problem da
u|emo u CEFTA i Srbija je morala da popusti. Filip Moris i Briti{-
Ameriken tobako su rekli - Izvinite, srpska vlada je to potpisala i ne
interesuje nas promena vlasti. Onda je palo neko muljanje i tra`ilo se
me|ure{enje. Zato ozbiljni ekonomisti ka`u - Dajte nam da vidimo taj
sporazum s Rusima, da li je Srbija obe}ala Gaspromu monopol na
naftno tr`i{te na dve, tri, pet, deset godina. Priklju~enje Evropskoj
uniji po~inje kada potpi{emo sporazum s njima i tog trenutka
po~inje da radi taksimetar. Moramo da liberalizujemo i zakono-
davstvo i tr`i{te. Ne}e nas primiti u Uniju sve dok svako tr`i{te, od
kafe do atomske energije, a da ne govorim o nafti, ne bude bilo
otvoreno.
[ta mi nudimo Rusima? Ne znamo da li je Gasprom insistirao na
deset godina svog monopola. Ako jeste, deset godina nam nema ulas-
ka u Evropsku uniju. Tek kada se razvrgne taj monopol, mi mo`emo
postati ~lanica Evropske unije. To je kvaka dvadeset dva, ne mo`e i
jedno i drugo. Mi ne znamo na {ta je Srbija pristala. Resorni ministri
su do pre dva meseca govorili da je, kada je u pitanju privatizacija
NIS-a, jedini gori monopol od dr`avnog - privatni monopol. Pa ~ekaj,
Gasprom je i dr`avna i privatna kompanija, me{ovita. Ono {to nisi
hteo da iznese{ na tender i proda{ nekoj svetskoj kompaniji, sada bez
tendera prodaje{ drugoj kompaniji. Ko je lud u ovoj zemlji, u kojoj te
neko stalno farba i la`e?
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Mi{a Brki}. Na pitanje da prokomentari{e milion i {eststo
hiljada glasova koje je dobio Tomislav Nikoli}, istra`iva~ Instituta
dru{tvenih nauka Sre}ko Mihajlovi} rekao je da je to malo. Malo je
kada se taj broj uporedi s brojem onih koji se ose}aju kao tranzicioni
gubitnici, a to je dva i po miliona ljudi. Malo je, kada se uporedi s
onima koji su antievropski orijentisani, a to je 2,28 miliona i kada se
uporedi s dva miliona ljudi koji smatraju da je situacija u Srbiji
nepodno{ljiva. Malo je i kada se zna da milion i trista sedamdeset hi-
ljada ljudi smatra da je politika Slobodana Milo{evi}a bila dobra. Ovo
su rezultati istra`ivanja javnog mnjenja koje je ove zime radio CESID.
Na kraju Pe{~anika slu{ate Petra Lukovi}a.
Petar Lukovi}:
Nije bila potrebna nikakva pamet da ~ovek pogodi da }e Tadi} i
Nikoli} da odu u drugi krug. Imao sam problema s mojima iz LDP-a.
Oti{ao sam u nedelju uve~e da ~ekamo rezultate i tamo je bilo kao na
sahrani - svi }ute. [ta je bilo? - pitam ja. - Pa - 5,6 odsto. Ka`em - Super,
Mi{a
Brki}
170
25.0
1.0
8. nemamo ^anka, nemamo Ma|are. Ne, u svesti ove grupe s kojom se ja
dru`im, sve ispod 8, 10, 12 odsto je propast, katastrofa. I onda od
raznih ljudi ~ujem - Jebote, kako je Velja dobio trista hiljada glasova,
kako je Mrkonji} dobio dvesta osamdeset-trista hiljada? To govore
ljudi koji `ive u Srbiji. Pitam ih - Pa odakle ste vi, gde ste bili svih ovih
godina? Pona{ate se kao da ste do{li iz Finske, kao da ste iz Laponije
do{li s Deda Mrazom. Jao, vidi, SPS ima {est odsto i Velja Ili} ima
toliko. Pa ima, naravno da ima. Ajmo da saberemo Mrkonji}a, Velju
Ili}a, Tomu Nikoli}a, to je dva miliona dvesta hiljada glasova, ej.
Pro{log ~etvrtka me zove LDP da odem u Novi Beograd na nekakav
skup. I prolazimo pored Arene, ja potpuno neobave{ten, van vremena
i prostora, vidim ispred Arene silne autobuse. Prvo bezubi ludaci sa
{ubarama izlaze iz autobusa i ja ka`em voza~u - Sto posto su radikali,
a i on meni ka`e - Radikali, sto posto. Iz drugog autobusa izlaze neki
koji mi malo vi{e vuku na Gu~u. Iz tre}eg autobusa izlaze ljudi sa
`uto-plavim zastavama i vidim da je to Demokratska stranka. Pitam,
Je l' Tadi} ima konvenciju u Areni? I shvatim da je to njegova publika,
jedan cross over od hard kora do bluza i folka. Posle sam na televiziji
video kraj te konvencije. Gledam Borisa Tadi}a, ne zna kuda ide,
krene levo, pa desno, pa napred, pa se vrati nazad, pa ma{e s dva
prsta, pa onda s tri, pa dve ruke, pa jedna ruka. On naprosto nema
pojma o ~emu se radi, ~emu on slu`i, koju ideju daje, taj ~ovek je pot-
puno zbunjen. On ka`e - Hajde da uve`emo sve zastave, zastavu
Beograda, zastavu Sand`aka i zastavu Ra{ke oblasti. Pa ~ekaj,
Sand`ak jeste Ra{ka oblast, SRS i patrioti i domoljubi Sand`ak zovu
Ra{kom obla{}u. Zar ne postoji neko da mu ka`e - Aman, stani,
pogre{io si? Da ne govorim o njegovim metaforama. Ima jedna od
koje sam poludeo, to je okretanje pedala - Hajde da okre}emo pedale,
ako vi{e ne budemo okretali pedale, najebali smo, hajde da okre}emo
bicikl. Jebale te pedale i bicikli, pa je l' ima neka druga metafora u
`ivotu?
Hajde, zavr{i se prvi krug izbora i vidimo da je Nikoli} pobedio opas-
no ubedljivo. Tadi} je najve}i gubitnik ovog dela izbora, s dvesta hi-
ljada glasova manje od Nikoli}a u prvom krugu. To je jako opasno po
njega. I sad njemu ostaju dve alternative, da nekako dobije glasove
Velje Ili}a, {to je situacija iz Benija Hila, ili da na|e glasove LDP-a,
{to je jo{ sme{nije, stvarno zabavno. Ali ne, on ulazi u fazu tri, u kojoj
se vodi kampanja preko blogova, tekstova, telefona, SMS-ova kako ne
Petar
Lukovi}
smemo da dozvolimo da Nikoli} pobedi. Drugim re~ima, ako ja ne
podr`im Tadi}a, ja sam taj koji je doveo radikale na vlast i ja sam taj
koji }e biti kriv za sudbinu Srbije. Ovo je moj komentar na to - Pizda
vam materina svima.
Pre tri godine, kada je bila ova ista situacija, Tadi} ili Nikoli}, nisam
mogao da `ivim od SMS poruka - Iza|imo, iza|imo, iza|imo,
podr`imo Tadi}a, gotovo je, kraj. I ja iza{ao, ej, slu|en, hajde, bi}e
neke promene. Tri godine kasnije shvati{ - pa taj ~ovek me je zajebao,
taj ~ovek me je slagao gde god je mogao da me sla`e. Hajde da se seti-
mo dono{enja ustava. Je l' se se}amo Nikoli}eve izjave da su radikali
jako zadovoljni ustavom zato {to je ispunjen svaki njihov zahtev? A
ovi ne samo {to su pristali na te uslove, nego su i aktivno u~estvovali
u kra|i glasova za referendum. Mislim na ona tri ~uvena sata 29.
oktobra 2006. godine, kad se izme|u 17 i 20 ~asova uve~e kralo na
na~in na koji se nije kralo u vreme Milo{evi}a. Za to je zaslu`an Boris
Tadi}, na isti na~in na koji su to i Ko{tunica i Nikoli}. Godinu i po
dana kasnije, kao kul je to. E nije kul. [ta je bilo pro{le godine u ovo
doba? Tadi} je rekao - Ne dolazi u obzir vlada u kojoj Bo`idar \eli}
nije premijer. I svi kao - Uuu jebote, hvala bogu, kona~no, hajde, ustav
ga je opametio, mesecima to ~ekamo. Mi iz Pe{~anika govorimo -
Zajeba}e nas, bi}e Ko{tunica premijer. I {ta se desilo? Ko{tunica je
premijer. - Ali ka`e Tadi} - On jeste premijer, ali mi imamo ve}inu
ministara u vladi i mi }emo odre|ivati njenu politiku. Onda se
ispostavi da oni ne odre|uju ni{ta i sada taj isti Tadi} posle svega
ka`e - Da me podr`e Lukovi} i njegovi. Jebi se, izvini, jebi se.
[ta je bilo pre tri meseca, da l' se meni u~inilo ili je to bila istina da
sam na televiziji video kako se ljube i zajedni~ki lopatama bacaju
beton u rupe za novi put Dragan \ilas i Velja Ili}? Dakle, dva lika koji
pre godinu dana samo {to se nisu pobili na televiziji - Ti si lopov. - Ne,
ti si lopov. - Ti |ubre. - Ja sam |ubre? Ne, ti si bio, ti ima{ ve}u ku}u,
ti ima{ bolnicu... Pa, tra`i od Velje Ili}a glasove, izvini, nemoj od
mene da tra`i{ glasove. Ali sada se obra}amo demokratskim snaga-
ma, za Evropu. Jebi ga, a gde Evropa be{e u toj rupi s Ili}em, gde si bio
svih ovih godina kada je harao Zoran Stojkovi}, {to nisi jedanput
rekao kao predsednik dr`ave - Imamo idiota za ministra pravde ili -
Ja se ne sla`em s njim? [ta je bilo kada su se dogovarali o vladi? O
svemu su se dogovorili, sem o tome ko }e biti direktor BIA. I {ta je bio
dogovor? O tome }emo se naknadno dogovoriti, {to prevedeno na
172
25.0
1.0
8. Tadi}ev jezik zna~i - Bi}e kako ka`e Ko{tunica. I opet imamo
Bulatovi}a.
U zadnja ~etiri dana smo do`iveli ekstazu ludila - Tadi} je podr`ao
Ko{tuni~in predlog da se cela Naftna industrija da na poklon
Rusima. I jo{ \ilas ka`e da je ostvarena ve}a cena nego {to bi bila ost-
varena na tenderu. A izvini, da te pitam onako selja~ki, a otkud on to
zna, je li on beli mag, je l' mu se ne{to javilo, odakle on zna da je cena
ve}a? Pre svega, koja cena? Mi to ne znamo, evo danas je ~etvrtak
ve~e, mi ne znamo tu cenu. Daj bo`e da uop{te saznamo kolika je
cena, mo`da i nema cene, mo`da je d`abe, mo`da mi pla}amo. Dakle,
to nije rekao Ko{tuni~in ~ovek, to je rekao Tadi}ev ~ovek. I danas
ima{ vest da su Tadi} i Ko{tunica molili rusku vladu da odu na sas-
tanak u Moskvu. Radikali i Veljini su se upi{avali od smeha kada su
slu{ali ono - Danke, Doj~land - pa kao - Ha-ha, Hrvati, pa Slovenci, pa
konju{ari, pa se zahvaljuju Evropi. A {ta mi radimo? Koji je to oralno-
analni odnos? - Mi molimo Ruse da do|emo u Moskvu i da im damo
d`abe na{e kompanije. To je kao ono - Izvini se \uri {to te je tukao.
Stra{no.
A sad ti mora{ da da{ glas Tadi}u, jer }e do}i radikali. Zabole me,
stvarno me zabole ona stvar {to }e da do|u radikali. Pre`iveo sam
Milo{evi}a, Milutinovi}a i Lili}a i bombardovanje, sve sam pre`iveo,
pre`ive}u i Tomislava Nikoli}a kao predsednika. I svi zaboravljamo
jednu stvar koja je jako bitna, da je ve}ina gra|ana Srbije danas,
2008. godine glasala za tu politiku. Za{to se to meni spo~itava? Da li
znate za zemlju u kojoj u 2008. godini ova vrsta luda~ke, kretenske
politike ima dva miliona i dvesta hiljada pristalica? Poka`ite mi
zemlju u kojoj je vi{e od polovine ludaka. Lenjin je insistirao na radu
s masama i izvini, ovde se radilo s masama, godinama, i preko Kurira
i preko Presa i preko Gazete i preko televizije i preko ludaka i preko
advokata i preko Legije i preko pizde materine se radilo godinama,
radilo se. I za{to bih ja imao milosti i razumevanja za te ljude?
Gubitnici u tranziciji, zabole me ona stvar; nemaju {ta da rade,
zabole me ona stvar. A da su neobrazovani i tupavi, to je ~injenica,
izvini, mi smo u dru{tvu u kome je koli~ina neobrazovanih, glupih,
stupidnih i ludih na najvi{em nivou.
Nema tog naroda koji je ovoliko glup i tupav kao {to je ovaj. Vodili
smo ratove devedesetih i izgubili ih. Svaki bi normalan narod i ~ovek
Petar
Lukovi}
rekao - Na{a ideja je propala, hajde da probamo ne{to drugo. Ne bre,
ovi }e ponovo da probaju, tih dva miliona i dvesta hiljada ljudi. Pa u
~emu je razlika izme|u Tome Nikoli}a, Mrkonji}a, Ili}a i dela
Tadi}evih koji to isto misle? Mi govorimo o demokratiji, o Evropi, a
devedeset odsto tih ljudi ka`e - Seremo se, bre, na Evropu. Dr`imo se
k'o pijani plota neke glupe ankete od pre ne znam koliko godina po
kojoj je sedamdeset odsto ljudi ovde za Evropsku uniju. Pa mo`e da
bude bilo {ta, da ih pita{ - Da li ste vi za kup UEFA? - oni }e re}i -
Jesmo, jebote. Da li ste zadovoljni `ivotom u Tanzaniji? - Jesmo,
jebote, {to ne bismo bili? Hajde, pitaj ga konkretno {ta je njemu
Evropa. Ja }u da ti ka`em, njemu je Evropa da ima platu dve hiljade
evra, a da ne radi ni{ta, pa ako to mo`e, super, ako ne mo`e, ko vas
jebe. A da damo neke zlo~ince - ne dolazi u obzir.
Bo`e, {ta se meni de{ava. Ju~e kupim Pravdu, nemoj da me pita{
za{to, da pro~itam pismo Tomislava Nikoli}a Putinu, u kome je ovaj,
jebote, svuk'o ga}e, pao dole i onako kle~e}i mu ka`e - Na{a napa}ena
zemlja tra`i va{u pomo}. Pa m'r{ bre u pizdu materinu. Mi ve~ite
`rtve, vekovima. Pa stani bre jebote, to sve ludak do ludaka. Danas u
Politici Antoni}, ~uveni analiti~ar, seiri nad ~injenicom da su
radikali pobedili, jer njima niko nije dao {ansu, oni nemaju nikakvu
medijsku podr{ku, oni imaju samo jednu radio-stanicu i jedne
novine. Auh jebote, to je stvarno tu`na pri~a, nemoj vi{e te tu`ne
pri~e, molim te, ali stvarno nemoj.
Vidim Tadi}a koji peva na promociji. Pazite, ja bih ga zaustavio -
Nemoj da peva{, molim te, ne pevaj, ne pravi budalu od sebe. I sad ide
ta ~uvena dilema - morate zbog budu}nosti. Jedan od ~elnika neke
nevladine organizacije mi ka`e - Moram da glasam za Tadi}a. - Za{to?
- Zbog budu}nosti moje dece. A Tadi}u se jebe za bilo {ta, njemu je
samo bitno da on bude tu, okru`en Krsti}em i [aperom, da mo`e da
igra ko{arku, give mi five. [ta sam upamtio iz vremena Tadi}evog
predsednikovanja? Znam da je usvojio ma~ku, znam da je dao krv za
B92, znam da je povodom tribine o Srebrenici na Pravnom fakultetu,
koji su organizovali oni fa{isti, rekao da svako ima pravo da izrazi
svoje mi{ljenje - toga se odli~no se}am. Se}am se da je sedeo s
Rundekom u kafani po{to su Rundeka napali. Kada se on obratio
naciji? Za tri godine Boris Tadi} nema ni{ta da ka`e ovom narodu. Pa
jebem ti takvog predsednika. Ja svake ve~eri imam potrebu da ne{to
ka`em narodu i svako od nas ima potrebu da ne{to ka`e narodu. Svi
174
25.0
1.0
8. imamo potrebu, samo Boris Tadi} nema potrebu da bilo {ta ka`e.
Njemu je sve potaman, sve mu je super.
I sad je frka i sad on tra`i od ovakvih kao {to sam ja glas. E nema
glasa, izvini, ja nemam puno stvari u `ivotu, imam te svoje plo~e,
svoje knjige, neki svoj mali `ivot, ali imam svoj glas i ne dam taj glas.
Dao sam glas Ko{tunici 2000. godine, pa sam se ose}ao kao govno,
nisam se oprao od toga godinama. Pa sam glasao za Tadi}a. Ja sam
svoj deo tadi}izma odradio pre tri i po godine, bio sam nateran,
poludeo, mo`da drogiran, odveden na glasanje, ali sam glasao za
njega veruju}i, jebote, veruju}i u ono vreme stvarno da ako do|u
radikali nema vi{e ni sunca ni meseca, Tadi} }e sve da nas spase, on
je ~ovek, Evropa, super. [ta se ispostavilo? Ispostavilo se jedno veliko
ni{ta, huge shit, {to bi rekli Englezi. I posle svih tih godina ja treba da
ka`em - Ej Tadi}u, izvini, ja sam pogre{io, opet verujem u tebe. Pa ne
verujem, izvini, zajebao si me jedanput, gotovo je. Ej ~ove~e, to zaje-
bavanje traje tri i po godine. I nije da si me zajebao za pet dinara, da
si me zajebao za voznu kartu ili takvo ne{to, nego si mi zajebao `ivot.
On ka`e - Ja sam za Evropu, ali i za Kosovo u Srbiji. Pa stani bre
jebote, pa ne mo`e i jedno i drugo, odlu~i se {ta ho}e{. I sad ga na-
ravno kecaju njegovi partneri, ne}e potpisati sporazum s Evropskom
unijom ako ovi po{alju trupe na Kosovo. Pa nisam ja sedeo s tim ljudi-
ma, to on radi, on je taj. Ko je kriv za porast radikala? Pa on je kriv. Je
li nekad ustao da ka`e - Dosta je fa{izma u ovoj zemlji? Ne, nikad, jok,
give mi five. I nakon svega, moji prijatelji i ja smo najbitniji u svemu
tome, pa dajte, pomozite u odlu~uju}em trenutku, ako vi ne
pomognete, propadosmo. Pa zabole me ona stvar, stvarno. Za{to si to
podr`avao, jesam li te upozoravao sto puta, ej ~ove~e, mani se pre-
ambule? Neka sada preambula glasa za tebe, za{to bih ja glasao za
tebe? Pa do}i }e Toma. - Pa neka do|e Toma. [ta sada treba da radim,
da se pla{im Tome Nikoli}a? Pre`ive}u i Tomu Nikoli}a, pa {ta? So
what? Dosta mi je tog magar~enja u `ivotu - manje zlo, pa ve}e zlo.
Ne}u vi{e uop{te da imam zlo, ne pada mi na pamet da glasam. Ne}u
vi{e da glasam tako. Slagao si me, ne verujem ti, izgleda{ potpuno
prazno, izgleda{ neinteligentno, nisi mi zanimljiv, izgleda{ glupo,
kampanja ti je idiotska. Mo`da iza|em na birali{te 3. februara da
uzmem onaj listi}, pa da na njemu nacrtam njegova kolica.
Petar
Lukovi}
Svetlana Luki}:
Kakva kolica?
Petar Lukovi}:
Tadi} se `ali na svom veb-sajtu da je pedesetih godina, kad je bio
beba, le`ao u drvenim kolicima koja mu nisu bila ugodna i dobra za
le|a. Pa {ta je o~ekivao pedesetih godina, jebote? Internet u kolicima,
NASA materijal? Pa ka`e - Nismo imali {ta da jedemo, jeli smo 'leba i
masti, meso smo jeli dvaput nedeljno, a ostalo je bilo povr}e. Pa mis-
lim stvarno, pa za{to me zajebava{? Neko mu je onda rekao - Treba ti
tu`na pri~a, pa je napisao najtu`niju pri~u - Bio sam gladan. Evo,
sutra da ka`u - Lukovi}u, ako ne glasa{ za Tadi}a, Srbija }e da ode u
crnu rupu - neka ode u crnu rupu sa svim ljudima, zabole me ona
stvar, i rupa i ljudi i sve ostalo, ni{ta me bre ne interesuje vi{e, ne
dam bre svoj glas. To je moj mali papiri} i to je moje, moje malo ostr-
vo, moj mali prostor na kome ja mogu da se izrazim. Kada je Tadi} u
pitanju, racionalno ne postoji, postoji samo emocionalno. On me je
naterao da prema njemu budem emocionalan, a ne racionalan. Da
sam racionalan, ja bih ve} davno digao ruke od njega, ali on me mu~i
da budem emocionalan. Ja sam s njim racionalno raskrstio jo{ pre tri
godine, ali emocionalno me mu~i, po{to me maltretira, da li me
razume{? Peva mi, pri~a mi - Glasajte za mene da bi na{e bake i deke
- pa jebote, ne}u da ~ujem te re~i - deke i bake - jo{ mu samo fale zeke
i peke. Razumem, jebote, da nemate puno metafora, \in|i} je bio
jedan s metaforama, ali hajde, izmisli makar dve. Ode u Suboticu -
Moramo da okre}emo pedale, ode u Vr{ac - Hajde da okre}emo pedale,
pa u Beograd - Okre}emo pedale. Pa idi bre u pi~ku materinu s pe-
dalama, jebote, pa vozi taj bicikl jedanput, odvezi ga, skini mi se s
vrata s biciklom, jebote. Ve~eras slu{am, ponovo pedale, pa da li si ti
normalan ~ove~e? Uzmi svoja drvena kolica pa to vozi, ali nemoj me s
pedalama. S tim pedalama si mi se popeo na onu stvar, jebale te pe-
dale i bicikl i evo - ne}u zbog pedala da glasam i ne}u. Ako }u ja da
budem kriv, neka budem kriv.
Ne}u bre vi{e, dosta mi je, imam toliko godina i zajebao me je ko god
je stigao. Petnaest godina sam `iveo pod Milo{evi}em, pa me je zaje-
bavao kako je stigao. Dva miliona ljudi je glasalo za Milo{evi}a, a
posle 2000. godine - Pa ne, nismo, mi smo se {alili, nismo glasali za
Milo{evi}a. Mar{ bre u pizdu materinu. I sada se svi pozivaju na 5.
oktobar, svi smo bili na istoj strani. Majke ti? Hajde da je sad 5. okto-
176
25.0
1.0
8. bar, pa ko bi bio na toj strani? Ne bi bio maltene niko. Jedan umro,
ubili ga, svi ovi ostali su pre{li na drugu stranu. Gde je bio Tadi} 5.
oktobra? Niko se nije setio da postoji 5. oktobra, a on je bio na{ sabo-
rac, majke ti? Toliko sam puta prevaren, toliko puta zajeban u ovoj
zemlji, a onog sekunda kada sam glasao za Tadi}a pre tri i po godine,
kao {to sam glasao za Ko{tunicu pre sedam godina - pojeo sam govno.
Dakle, dva govneta sam pojeo. Ako neko od mene o~ekuje da pojedem
tre}e govno, dosta su mi dva govneta u `ivotu. Izvini, ovoga puta bez
mene, {ta god da bude, ali ne}u da mu dam glas, ne}u, ne}u.
Svetlana Luki}:
Jeste Hanibal ante portas, jeste da za desetak dana mo`emo da se
probudimo u zemlji ~iji je predsednik sedamnaest godina u stranci
koja je sahranila Srbiju, a sada se hrani njenim jadnim ostacima,
jeste da bi on bio jedna od politi~kih kreatura koje postoje u svetu, kao
{to su njegovi prijatelji Da Silva, Ugo ^avez ili Ahmadined`ad, koji je
na putu do bira~kog mesta gazio preko ameri~ke zastave. I jeste da je
Nikoli}ev suparnik jedna jadna politi~ka figura. Ali eto, mi smo puno-
letni, imamo pravo da biramo i da budemo birani i ~ak i ako je samo
nekolicina nas u stanju da osmisli neku politiku ili da je praktikuje,
svi mi ostali smo u stanju da prosu|ujemo {ta nam valja ~initi.
^ujemo se idu}eg petka, u vreme predizbornog }utanja.
SAVR[ENA OLUJA
Ne smemo da pominjemo ime ~oveka na T, a bogami ni
ime ~oveka na B. Onda vam preostaje da psujete ili da
pri~ate o Ko{tunici, {to meni do|e na isto...
Gosti:
Nata{a Kandi}, Fond za humanitarno pravo,
Marko Milanovi}, pravnik,
Jovan Bajford, socijalni psiholog,
Ivan ^olovi}, antropolog,
Svetlana Slap{ak, antropolog
Svetlana Luki}:
Bilo je frustriraju}e praviti dana{nju emisiju, jer ne smemo da spomi-
njemo izbore, ne smemo da pominjemo ~oveka ~ije ime po~inje na T, a
bogami ni ~oveka ~ije ime po~inje na B. Onda vam preostaje da psujete
ili da pri~ate o Ko{tunici, {to meni do|e na isto.
Ali izme|u psovki i Ko{tunice izabra}u ovo drugo. Predsednik vlade se
povodom izlaska na izbore usudio i da izgovori ono {to ve} dugo ~ini -
izuzeo se iz politi~kog `ivota, iz demokratskog procesa i demokratskih
procedura i inaugurisao sebe u srpskog monarha koji je iznad
politi~kih doga|aja. Uskoro }e po srpskim selima i zaseocima Velja
umesto asfalta po~eti da gradi spomenike s Ko{tuni~inim likom.
Francuzi su posle revolucije, kada je nestao stari sistem, morali da
grade ne{to novo, pa su po~eli masovnu proizvodnju spomenika. Neko
je zamislio republiku u liku Marijane i za nekoliko godina svaka
op{tina u Francuskoj je imala svoju Marijanu. Radikalnije op{tine su
imale Marijanu s bar jednom golom dojkom, a ove malo manje
radikalne - Marijanu zakop~anu do grla. Tako }e ovi u Svilajncu imati
goli{avog Ko{tunicu, a ovi u Ni{u obu~enog.
Znate i sami da nam Evropska unija nije ponudila da potpi{emo
Sporazum o pridru`ivanju, nego neki prelazni sporazum. Koliko ja
znam, ovakvu vrstu sporazuma Evropljani nisu nudili nikome pre nas.
Opet smo postali specijalni slu~aj i tako se specijalno vaspitavanje
Srbije nastavlja.
Da li }e skup{tina ratifikovati i ovaj specijalni sporazum, pitanje je, a
odgovor na njega zavisi i od rezultata drugog kruga predsedni~kih
izbora i eto opet zabranjene teme.
Ako imate malo kompjutera i malo `ivaca, predla`em vam da pro~itate
tekst na na{em sajtu koji smo preuzeli sa stranica najstarijeg lista na
Balkanu. To je tekst Branka Milanovi}a, saradnika Karnegijeve
zadu`bine iz Va{ingtona, koji ka`e da je pred nama savr{ena oluja. To
je u stvari naslov filma u kome se vidi nastanak savr{eno stra{ne
oluje, koja nastaje kada se idealno poklope svi meteorolo{ki parametri.
Kroz nekoliko meseci, ka`e Milanovi}, mo`e se desiti da Srbija ostane
bez Kosova, bez Evropske unije, u hladnom ratu sa SAD-om i bez
gasovoda. U prvih {est meseci, ka`e on, Kosovo }e priznati dve tre}ine
198
01.
02.
08
. zemalja sveta: Amerika, ve}ina zemalja Evropske unije, islamski svet i
odnosi Srbije s evropskim zemljama bi}e sni`eni na nivo otpravnika
poslova. S evropske strane, u daljem zao{travanju, na listi uslova
pojavi}e se novi - prekid ekonomske blokade Kosova.
Ako na predsedni~kim izborima u Americi pobedi Hilari Klinton, u
njenom timu bi}e na{i stari znanci, Madlen Olbrajt i Vesli Klark. Da li
}e gasovod stvarno biti izgra|en i kako Srbija mo`e Gasprom, to jest
Rusiju da natera na bilo {ta? I tako dalje, i tako dalje, sve do savr{ene
oluje.
Ali da vam ne sagorevam poslednju kapljicu nade, ako ste ba{ zapeli da
se nadate. Ne brinite, sve }e se na ovaj ili onaj na~in dobro zavr{iti u
nedelju uve~e. Pa ako i ne}e, treba se te{iti ve{}u od pre neki dan iz
Turkmenistana - opet }e gra|ani te daleke, ali nama prijateljske zem-
lje, imati bioskop, cirkus i operu. Umro je onaj njihov ludi predsednik
Nijazov, koji je pre deset godina re{io da sru{i operu, zabrani cirkuske
predstave i zatvori bioskope. I eto, posle kra}e pauze, predsednik
Turkmenistana }e svojim gra|anima opet graditi operu, dove{}e im
cirkus i otvoriti bioskope.
Dakle, zabranjeno je pominjati B i T, ali niko mi nije rekao da ne smem
da pominjem Bezbednosno-informativnu agenciju i Radeta Bulatovi}a
i Vojislava [e{elja, a mene je mrzelo da telefoniram Radiodifuznoj
agenciji ili kome god i da pitam za dozvolu. Niko nije ni Nata{u Kandi}
pitao za dozvolu za to da ~ita njene SMS poruke, mejlove i da {pijunira
ko i kada dolazi u njen stan. Verovatno ste ~uli da je [e{elj pre nekoliko
dana na su|enju citirao poruke predsednice Fonda za humanitarno
pravo i iznosio podatke o tome kada je i ko bio u njenom stanu. S
Nata{om Kandi} smo razgovarali i o izve{taju njenog Fonda o su|enji-
ma za ratne zlo~ine koja se vode u Srbiji i na Kosovu. Nata{a Kandi}.
Nata{a Kandi}:
Ono {to znam, na osnovu kontakata s odre|enim pripadnicima Srpske
radikalne stranke, a to se mo`e velikim delom videti i iz knjiga koje SRS
objavljuje, to je da oni imaju koncepciju da se ne dozvoli da biv{i dobro-
voljci svedo~e protiv Vojislava [e{elja. Tako da je njihov zadatak da ih pre-
vode i prevedu u svedoke odbrane. Tamo gde vide da ima problema, raz-
govaraju s njima na radikalski na~in, tako da oni uspe{no obavljaju posao
prevo|enja svedoka iz svedoka optu`be u svedoke odbrane. To rade
Nata{a
Kandi}
Aleksandar Vu~i}, Vjerica Radeta, Zoran Krasi}, ~itav njihov tim za
odbranu [e{elja. Da bi to ozvani~ili, svi ti svedoci odlaze u op{tinske i
okru`ne sudove, daju izjave kako su na meti maltretiranja ha{kih
istra`itelja. Mnogi od njih se pojavljuju i na doma}im su|enjima, pre
svega u predmetu Zvornik. To je stvarno galerija likova, tih ~etni~kih
vojvoda, komandanata.
Jedan od svedoka koji govore o konkretnoj odgovornosti [e{elja, Goran
Stopari}, biv{i pripadnik radikalske jedinice Leve supoderice, a kasnije
pripadnik [korpiona, zaslu`an je za otkrivanje zbilja stra{nih i brutalnih
zlo~ina. Od njega sam saznala da je jedinica [korpioni bila uklju~ena u
streljanje {estorice muslimana iz Srebrenice. On je taj koji je 2003. godine
svedo~io na su|enju pripadniku [korpiona za ubistvo albanskih `ena i
dece. E, dogodilo se da kada je taj svedok svedo~io, mene pozove jedan pri-
padnik [korpiona, vrlo blizak Stopari}u i zamoli me za broj telefona
Gorana Stopari}a, koji nije javan i koji imaju samo ha{ki istra`itelji.
Poslala sam poruku Goranu Stopari}u pitaju}i ga da li mogu da dam taj
broj. Ta~no je da je on mene nazvao, ali uop{te nije bilo nikakvog razgo-
vora o su|enju, zato {to sam ja svesna da on svedo~i i znam da kontakt sa
svedocima nije dozvoljen i ja to nikada ne ~inim.
Onda su me pozvali novinari frankfurtskih Vesti, koji su mi rekli da su im
u Radikalnoj stranci rekli da je su|enje [e{elju prekinuto zbog SMS
poruke koju sam ja poslala svedoku. To zna~i da je SRS skinuo tu SMS
poruku, a imaju}i u vidu da se oni javno hvale svojom dobrom saradnjom
s Bezbednosno-informativnom agencijom, nekako mi je logi~no da SRS
dobija tu vrstu podataka od BIA. A podaci koje je, najpre na zatvorenoj, a
onda na javnoj sednici, [e{elj izneo o mojim kontaktima s biv{im pripad-
nicima [korpiona, govore o tome da BIA Srpskoj radikalnoj stranci daje
podatke o mojim kontaktima. Na ovo neko ovde mora zvani~no da reagu-
je. Da li smo mi kao dr`ava na tom nivou da BIA prati i prislu{kuje poje-
dince koji se bave ljudskim pravima i onda to daje na uvid zainteresova-
nim politi~kim strankama? Vlast se zapravo sla`e s Vojislavom [e{eljom i
BIA da kontakte organizacija za ljudska prava treba kontrolisati, da
pojedince iz tih organizacija treba pratiti, ~itati im elektronsku po{tu,
SMS poruke, stalno ih dr`ati na oku.
Dovodim u vrlo nezgodnu situaciju ljude s kojima razgovaram i koji bi
hteli da pomognu, ali ne javno, nego bi u poverljivom razgovoru hteli da
daju podatke. Ako oni znaju da su ti podaci dostupni za SRS i BIA, onda se
200
01.
02.
08
. postavlja pitanje {ta mi u ovoj zemlji uop{te mo`emo da uradimo da bismo
identifikovali one koji su po~inili ratne zlo~ine. Ja se spremam da napi{em
pismo BIA, da ih pitam odakle njihova zainteresovanost za takve stvari i
na koji na~in oni prosle|uju te podatke. Vide}emo da li }e BIA dati bilo
kakav odgovor ili }e re}i ne{to sli~no {to i sudija Gordana Petrovi}-
Bo`ilovi} - Valjda }e do}i do promena, onda vi{e ni{ta ne}e biti bitno.
To je sudija koja je 10. aprila 2007. izrekla presudu pripadnicima [korpi-
ona, kojom je komandant jedinice, Slobodan Medi}, ka`njen na dvadeset
godina, njegov telohranitelj i ro|ak, Branislav Medi}, tako|e na dvadeset
godina, zatim Pera Petra{evi} na trinaest godina, zato {to je on priznao
svoje delo, Aleksandar Medi} na pet godina, dok je zamenik komandanta
jedinice, Aleksandar Vukov, oslobo|en svake odgovornosti. To su|enje je
krenulo vrlo dobro, dokazni postupak je tekao vrlo profesionalno. Sudija
se posebno trudila da prikupi {to vi{e dokaza o statusu jedinice, htela je
da utvrdi da li je u pitanju paravojna jedinica ili jedinica koja je bila u sas-
tavu Vojske Republike Srpske ili Dr`avne bezbednosti Srbije. Me|utim, u
julu 2006, kada je svedo~io biv{i ministar policije Republike Srpske
Tomislav Kova~, videlo se da vi{e nema poleta da se utvrde ~injenice u vezi
sa statusom jedinice. Sudija je po`urila da {to pre zavr{i predmet, a pri
izricanju presude je rekla da nema dokaza da su `rtve dovedene iz
Srebrenice. Rekla je da su neki pripadnici [korpiona tamo bili iz patriot-
skih razloga i da ona to uva`ava.
Bilo mi je u`asno te{ko zbog tih porodica, zbog tih majki, sestara. Sudija
je oti{la i dalje, po~ela da daje intervjue po medijima, po{to ju je predsed-
nik Okru`nog suda Srbije vratio na njene ranije poslove. Ona je tvrdila da
je uklonjena s pozicije sudije za ratne zlo~ine zbog toga {to ona ne dozvo-
ljava da se odre|eni slu~ajevi politi~ki eksploati{u. Smatrala je da se pred-
met Suva Reka politi~ki koristi u vreme pregovora o statusu Kosova. Ona
sebe vidi kao nekoga ko, osim zadatka sudije, ima i neke politi~ke zadatke.
U pismu javnosti ona ka`e da je njen zadatak da {titi integritet i teritori-
jalni suverenitet zemlje i dodaje da o~ekuje da ovde zavlada druga~ija poli-
ti~ka klima. Pri tome ona mo`e da misli samo na to da vi{e ne}e biti
su|enja za ratne zlo~ine, kao {to neki stalno najavljuju.
Tu`ilac je taj koji odre|uje {ta }e biti predmet optu`be. U njegovim ruka-
ma je odluka da li }e se ta}i u institucije ili }e sve ostati na nivou obi~nih
po~inilaca. Ima tu i sjajnih postupaka i su|enja koja pokazuju da neke
sudije imaju integritet. U predmetu Morina sudija je vrlo otvoreno rekla
Nata{a
Kandi}
da optu`nica nije zasnovana na ozbiljnim dokazima. Na tom su|enju, ona
je Albanca Lekaja oslobodila po nekoliko ta~aka optu`be, s obrazlo`enjem
da tu`ilac nije ponudio dovoljno dokaza. Tu se ni{ta ne mo`e zameriti
sudu, ve} politi~koj odluci da se ovde sudi Albancima. Postoji neprekidan
strah od te narodnja~ke javnosti i dela vlade koji je protiv su|enja za ratne
zlo~ine. Tu`ila{tvo stalno mora da im se dodvorava i da pokazuje kako je
u njihovoj nadle`nosti da sude i drugima, a ne samo Srbima. Treba da
po~ne i su|enje Iliji Juri{i}u, koji je optu`en za stradanje stotinak pripad-
nika tada{nje JNA u tuzlanskoj koloni. Nema razloga da se Iliji Juri{i}u
sudi ovde i ako na{e tu`ila{tvo za ratne zlo~ine ima dokaze protiv njega,
trebalo bi da ih preda tu`ila{tvu Bosne i Hercegovine. Taj postupak bi tre-
balo da se vodi tamo, jer gra|ani Bosne i Hercegovine treba da znaju {ta se
dogodilo 15. maja u Tuzli.
Nije zadatak tu`ila{tva da se dovija da do|e do predmeta koji bi opravdali
su|enja za zlo~ine protiv muslimana ili kosovskih Albanaca. Imamo
jednu pravno nesigurnu, nezdravu i opasnu situaciju, koja ~ak i one koji
su po~eli da rade ne{to pozitivno, navodi da to ~ine na naopak na~in.
A onda se dogodi da u jednom trenutku svedo~i biv{i visoki policajac,
~ovek koji je bio profesionalno zadu`en da ode u Bijeljinu, na zahtev
me|unarodne zajednice koja je to tra`ila od Srbije, da poku{a da zaustavi
Arkanove jedinice u ubijanju i da zaustavi formiranje lokalne paravojne
jedinice. On zatim biva poslat u Zvornik po istom zadatku. On ka`e da je
Srbija imenovala koordinatore, koji su imali zadatak da formiraju para-
vojne formacije, da ih naoru`avaju, da kontroli{u njihovo kretanje, da pro-
cenjuju gde je potrebno poja~ati prisustvo paravojnih formacija, a gde ga
treba smanjiti i premestiti ih na neko drugo mesto. Tom ~oveku je bilo pot-
puno jasno kako se priprema taj rat, ko u svemu tome u~estvuje i on se
zbog toga u`asno ose}ao, i profesionalno i ljudski. Taj svedok je svedo~io
u decembru 2007. godine.
Takva ti{ina je vladala dok je on svedo~io. Nikada takvu ti{inu nisam ~ula
u sudnici. Pomislila sam - Evo ~oveka koji zaslu`uje da ga slu{amo dani-
ma i danima, dok ne saznamo {ta se to dogodilo. Za mene je taj dan bio
jedinstven. Onda sam videla da o tome u medijima nema gotovo nikakvih
izve{taja. U~inilo mi se da sva ta su|enja postoje samo u sudnici, da se,
kada iza|emo napolje, ta vrata zatvore i to prestaje da postoji. Tu`ioci stal-
no procenjuju koliko }e ih radikali napadati, pa imaju vi{e optu`nica pro-
202
01.
02.
08
. tiv nesrba, jer }e biti manje napadani. Oni su veoma oprezni kada odlu~uju
protiv koga }e uop{te podizati optu`nice.
U predmetu Ov~ara se vodilo mnogo ra~una o tome da budu optu`eni
samo oni koje je Srbija otpisala, a to su pripadnici srpske teritorijalne
odbrane, [e{eljeve paravojne formacije. Nijedan oficir biv{e JNA nije
optu`en. Tu ima pomaka. Od ~etrnaestoro optu`enih za zlo~ine u Lovasu
nad hrvatskim civilima, ~etvoro su pripadnici biv{e JNA. Jo{ se vodi
mnogo ra~una o tome da se ne iznose dokazi da je te grupe u Zvornik,
Br~ko ili u neko drugo mesto organizovano poslala dr`ava, da pripo-
mognu srpskom narodu.
Svetlana Luki}:
Kada sam ~itala va{ izve{taj o su|enjima za ratne zlo~ine u Srbiji,
setila sam se Gurija koji je nestao iz zemlje.
Nata{a Kandi}:
To je predmet Bra}a Biti}i i on stvarno pokazuje kako se ovde dolazi
do optu`enih. Goran Radosavljevi} Guri je uz znanje policije i
verovatno vlade, uz znanje tu`ila{tva za ratne zlo~ine, mirno oti{ao
iz ove zemlje, iako su svi oni vrlo dobro znali da on ne bi smeo da
bude na slobodi nijednog trenutka. Tako da se to su|enje svelo na
su|enje dvojici koji se brane sa slobode. Su|enje vodi sjajan sudija,
ali on ne mo`e ni{ta da uradi bez dokaza, koji su u rukama policije,
koja ne `eli da daje dokaze protiv svojih ljudi na visokim funkcijama,
a koji su ume{ani u ubistvo trojice bra}e Biti}i. To su|enje je veoma
karakteristi~no po svedocima. To su likovi kakve nikada ne vi|amo u
privatnom ili javnom `ivotu. To su biv{i pripadnici Crvenih beretki i
trebalo bi da ih ljudi vide, trebalo bi na televiziji pustiti te snimke, da
se vidi kako izgleda ta zavera }utanja.
Svedoci Srbi u predmetu Suva Reka ne `ele da iznesu nijednu re~ o
tim doga|ajima. Oni otvoreno ka`u da ih nije zanimalo {ta se doga|a
s Albancima, a oni su prolazili pored gomile tela. Tu su le`ala i deca,
a oni ka`u da nisu ni zastali, jer ih to nije zanimalo. Kao svedoci su
dovedeni i Romi, koji su 1999. bili maloletnici, koje je srpska policija
i civilna vlast u Suvoj Reci naterala da utovaruju le{eve u kamione.
Sud poku{ava da doka`e tu optu`nicu preko svedo~enja tih romskih
de~aka. Ali nema nijednog Srbina koji je spreman da ka`e bilo {ta o
tome {to se tamo doga|alo u periodu od marta do juna 1999. godine.
Nata{a
Kandi}
Svetlana Luki}:
Nedavno sam ~itala neko svedo~enje o Goranu Radosavljevi}u Guriju,
se}ate se, on je bio komandant `andarmerije, a u toku rata koman-
dant nastavnog centra u Petrovom Selu. Taj svedok je rekao da je u taj
centar dva puta dolazila i Gurijeva }erka da puca na streli{tu i da je
jednom putovala helikopterom, zajedno s Legijom.
Ovih dana je iza{ao dosta pora`avaju}i izve{taj Amnesti
interne{enela o su|enjima za ratne zlo~ine na Kosovu. Tu se ka`e da
su ta su|enja veoma neefikasna, da nema dovoljno me|unarodnih
tu`ilaca i sudija, da se optu`nice gomilaju i da nema adekvatne
za{tite svedoka. Slu{ate mi{ljenje Nata{e Kandi} o su|enjima za
ratne zlo~ine na Kosovu.
Nata{a Kandi}:
Tamo nema mnogo su|enja za ratne zlo~ine i ve}ina tih su|enja su
su|enja protiv Albanaca koji su po~inili ratne zlo~ine nad Albancima.
Mislim da je to rezultat odluke me|unarodnih sudija i tu`ilaca. Njima
je tako lak{e u sredini u kojoj UNMIK ne u`iva veliko poverenje.
Veliki problem tih su|enja je strah ljudi da svedo~e. Taj strah je
mnogo ve}i od straha ovde. Problem je i to {to nema saradnje izme|u
ovda{njeg tu`ila{tva i me|unarodnih tu`ila{tava. Ovde smatraju da
bi, ako bi se obratili UNMIK-u ili lokalnim sudijama za pomo} u
saslu{avanju i obezbe|ivanju svedoka, priznali nezavisnost Kosova.
To ote`ava preko potrebnu saradnju. Znamo da je iz zatvora u
Mitrovici 1999. godine izme|u sedamnaest i dvadeset zatvorenika
pobeglo u Srbiju i da su oni i danas ovde. Optu`nica koja je podignu-
ta protiv njih stoji, zato {to se ovde smatra da ne treba sara|ivati s
UNMIK-om ili s lokalnim tu`ila{tvom, nego se treba pona{ati kao da
Srbija ima nadle`nost na Kosovu.
Ve} tre}i put Vrhovni sud Srbije ukida presudu koju donosi Okru`ni
sud u Prizrenu, izme{ten u Po`arevac. Sudija koji je bio sudija u
Okru`nom sudu u Prizrenu sudi dvojici pripadnika policije iz
Orahovca, koji su ubili tri albanska civila u martu 1999. godine.
Naravno da je to skaredno su|enje i niko se zbog toga ne uzbu|uje. Mi
odavde i dalje igramo tu igru da postoji SUP \akovica, koji ima
istureno komandno mesto u Jagodini. To je potpuno suluda igra u
kojoj smo izgradili ~itav virtuelni svet izme{tenih SUP-ova i
204
01.
02.
08
. izme{tenih sudija, koji onda sude ovoj dvojici policajaca. Mnogi od
tih ljudi primaju plate od hiljadu evra.
Svetlana Luki}:
Vi znate, kao {to to zna i svaki ga~ac, ona glasna ptica {to se gnezdi u
kro{njama drve}a u Bulevaru Revolucije, da je na strani Srbije, kada je
u pitanju Kosovo, bo`ja pravda i me|unarodno pravo. Predsednik
vlade se dobro ose}a u ulozi ~oveka koji brani me|unarodni pravni
poredak. O tom argumentu, koliko je me|unarodno pravo na strani
kosovskih Albanaca, a koliko na strani Srbije, govori}e u narednih
nekoliko minuta mladi pravnik Marko Milanovi}. Marka ste ve} slu{ali
u Pe{~aniku, on je saradnik Beogradskog centra za ljudska prava,
magistrirao je u Americi, asistirao je jednom od sudija Me|unarodnog
suda pravde u Hagu, a sada je na doktorskim studijama me|una-
rodnog prava na Kembrid`u.
Marko Milanovi}:
Nesumnjivo je da Srbija kao dr`ava ima pravo da {titi svoj teritori-
jalni integritet, ali to ne mo`e da se ka`e u ovako apsolutnim izrazi-
ma, kao {to to radi ova vlast. Mi tvrdimo da je Srbija jedina na
braniku me|unarodnog prava, zajedno s Rusijom. To zvu~i aspurdno
i potpuno licemerno, jer Srbija je zemlja koja je flagrantno kr{ila
me|unarodno pravo poslednjih petnaest godina i dan-danas to nas-
tavlja da ~ini tako {to ne isporu~uje Ratka Mladi}a i ostale
optu`enike sudu u Hagu, pri tome ne po{tuju}i ni presudu Me|u-
narodnog suda pravde iz februara 2007, kojom joj je direktno
nalo`eno da isporu~i Ratka Mladi}a. Zato je krajnje licemerje re}i -
Mi se borimo za me|unarodno pravo. Ali opet, to ne zna~i da Srbija
nema nekih argumenata.
To ne zna~i ni da Albanci nemaju nekakve argumente. Pravo na
samoopredeljenje je smi{ljeno pre svega radi re{avanja kolonijalnog
problema. U slu~aju kolonija, pravo na samoopredeljenje podrazume-
va pravo na otcepljenje i tako je do{lo do svih procesa dekolonizacije
posle Drugog svetskog rata. Dr`ave imaju fantaziju da su one prete~a
me|unarodnog prava, a ~injenica je da dr`ave nastaju u okviru
me|unarodnog poretka. Dve tre}ine od dvesta dr`ava, koliko ih
danas ima na svetu, nastale su u poslednjih {ezdeset godina. One pre
toga nisu postojale. Pravo na opredeljenje je zna~ilo da si od pedeset
Marko
Milanovi}
zemalja dobila sto pedeset zemalja. Sto biv{ih kolonija su postale
suverene dr`ave.
Ali {to se ti~e zemalja koje nisu kolonije, pravo na samoopredeljenje
ne podrazumeva otcepljenje. Ti nema{ pravo da se otcepi{ kada
pedeset pet odsto tvog stanovni{tva glasa za to. Crna Gora se nije
otcepila od Srbije i Crne Gore zato {to je pedeset pet odsto ljudi glasa-
lo za to na referendumu, ve} zato {to su se pre toga Srbija i Crna Gora
dogovorile da to bude osnov za otcepljenje.
Pravo na samoopredeljenje podrazumeva da kada neki narod `eli
samoopredeljenje, dr`ava mora da mu udovolji internim samoopre-
deljenjem. Ti mora{ da mu da{ autonomiju, da dopusti{ tom narodu
da sam upravlja svojim poslovima. S te strane Srbija ima ja~e argu-
mente. To {to devedeset odsto gra|ana Kosova `eli da se otcepi od
Srbije ne zna~i da oni imaju pravo da se otcepe od Srbije. Ali to pravo
na samoopredeljenje je mo`da doseglo stepen prava kolonizovanih
naroda, ako si ti narod koji je bio pot~injen stranoj dominaciji, oku-
paciji i kr{enju ljudskih prava. To je jedino pravilo na osnovu koga
kosovski Albanci mogu da ka`u - Suverenitet Srbije nije prepreka za
na{u nezavisnost. Sve ostalo {to oni pri~aju - Mi smo bili autonomna
pokrajina u SFRJ - sve je to pravno irelevantno. Jedini njihov osnov za
samoopredeljenje je to {to su oni bili `rtva zlo~ina Milo{evi}evog
re`ima, i to vrlo velikih zlo~ina. I ne u kratkom periodu, nego je u
pitanju deset godina sistematske diskriminacije i proterivanja osam-
sto hiljada ljudi i ubistvo deset hiljada ljudi 1999. godine. To je to i ti
sada ne mo`e{ mnogo da se buni{ i pri~a{ o suverenitetu, ako si sve
to radio tim ljudima.
Evropa ne ka`e eksplicitno Srbiji - Vi morate da dozvolite Kosovu da
se otcepi zato {to ste kr{ili ljudska prava kosovskim Albancima. Oni
to ne ka`u, oni ne `ele to da ka`u iz politi~kih razloga i to je njihova
pri~a o tome da Kosovo nije nikakav presedan, nego je izuzetan
slu~aj. Od trenutka kada je bilo kr{enja ljudskih prava, proteklo je
vi{e od osam godina. U tih osam godina Srbija nije bila Milo{evi}eva
Srbija. Ne mo`e se re}i - Albanci imaju osnova za strah da }e Srbija
ponovo da im radi to {to im je radila, posebno jer postoji i me|unarod-
no prisustvo na Kosovu. Ima{ tako|e i ~injenicu da su Albanci kr{ili
prava Srba i drugih manjina na Kosovu, i to vrlo sistematski u posled-
njih osam godina. E, to je razlog za{to albanska pozicija nije kristal-
206
01.
02.
08
. no jasna. Po me|unarodnom pravu, ta konfuzija je pravno
nerazre{iva. Kada bi to do{lo pred sud pravde, da on ka`e da li Kosovo
ima pravo da bude nezavisno ili da li Kosovo jeste nezavisno, oni
jadni ne bi znali {ta da urade. Odnosno, oni bi izbegli da re{e taj
slu~aj.
To je problem koji mo`e samo politi~ki da se re{i, jer ni jedna ni
druga strana nemaju jasne argumente na svojoj strani. Tu dolazi
pri~a da }e Srbija da zatra`i od Me|unarodnog suda pravde da ka`e
da li Kosovo sme da bude nezavisno ili ne sme. Do toga postoje dva
puta, jedan put je tu`ba protiv dr`ava, drugi put je savetodavno
mi{ljenje.
Svetlana Luki}:
Tu`ba protiv dr`ava koje su priznale Kosovo?
Marko Milanovi}:
Da. Prvi problem s takvom tu`bom je {to ti treba osnov nadle`nosti,
ali ~ak i da postoji nadle`nost suda, on }e to priznanje najverovatni-
je tretirati kao diskrecioni akt svake pojedine dr`ave. Zna~i, sud }e
da ka`e - Kosovo mo`da jeste, mo`da nije nezavisno, ali Engleska ima
pravo da ka`e da ono jeste nezavisno i mi tu ne `elimo da se me{amo.
Ja zaista mislim da je to najverovatniji ishod takvih tu`bi i da su one
unapred osu|ene na neuspeh. Drugi put je savetodavno mi{ljenje, ali
savetodavno mi{ljenje ne mo`e da tra`i dr`ava, nego mora da tra`i
neki od organa Ujedinjenih nacija. Zna~i, ti mora{ u Generalnoj
skup{tini Ujedinjenih nacija da obezbedi{ ve}inu ili da u Savetu
bezbednosti obezbedi{ ve}inu bez veta da bi zatra`io savetodavno
mi{ljenje. To se ne}e desiti, ne postoji {ansa da se to desi. To je zama-
javanje, Srbija Kosovo gubi i dobija isklju~ivo u politi~koj areni.
Ako ga Srbija izgubi, a najverovatnije }e ga izgubiti, {ta je to {to
Kosovo dobija? Ono dobija vrlo malo. Srbija }e biti u stanju da opstru-
ira prijem Kosova, posebno u saradnji s Rusijom, u mnoge me|una-
rodne organizacije, uklju~uju}i i Ujedinjene nacije. Zna~i, oni }e
dobiti nezavisnost od Srbije, koju ve} imaju, ali }e i dalje biti protek-
torat Evropske unije. To je njihova tuga, {ta da im radi{. Jaka im ta
nezavisnost koju }e da dobiju, a jako i nama na{e protivljenje. Ali ono
{to }e verovatno da se desi, to je da Evropska unija, koja danas pri~a
da su proces pridru`ivanja Srbije i proces re{avanja statusa Kosova
Marko
Milanovi}
odvojeni, kada Srbija bude na poslednjoj stanici, a nadam se da }e do
toga do}i, a to je prijem u ~lanstvo - da }e jedna ili vi{e dr`ava
Evropske unije re}i Srbiji - Vi ne mo`ete da postanete ~lanica Unije
dok ne re{ite status Kosova, vi }ete morati da priznate Kosovo. To
zna~i da za deset godina Kosovo opet mo`e da nam se vrati kao prob-
lem.
Za prijem Srbije u Evropsku uniju }e u kona~noj instanci biti potreb-
na saglasnost svih dvadeset sedam dr`ava ~lanica. Holandija, na
primer, mo`e da ka`e - Ili priznajte Kosovo ili ne ulazite, kraj pri~e.
Zaista mo`e tako da se desi, mada oni danas pri~aju kako su to dva
razdvojena procesa. Nisu ni Evropljani po{teni, oni vrlo lako na kraju
mogu da pove`u ta dva procesa. To je uostalom njihovo politi~ko
pravo, ne mo`emo mi njima da diktiramo uslove za na{e u~lanjenje u
Evropsku uniju.
Misija Evropske unije mo`e da do|e na Kosovo. To je pitanje
tuma~enja Rezolucije 1244. U kona~noj instanci Savet bezbednosti je
taj koji tuma~i svoje sopstvene odluke, ali vrlo lako mo`e da se desi
da generalni sekretar Ujedinjenih nacija da {iroko tuma~enje i da
ka`e - Do|ite. Mi mo`emo da se bunimo, ali tako }e da bude, Rusija }e
mo`da da ulo`i neki protest i {ta? Ali to }e da zatruje politi~ku scenu
u Srbiji, jer }e tada DSS opet po~eti da pri~a - Kakva crna evropska
integracija, kada oni nama otimaju petnaest odsto na{e du{e? Ja mis-
lim da je to ~ak izvesno. Kosovo ne mo`e ostati u vakuumu, oni }e
morati da po{alju tu misiju, a mi ne}emo na to da pristanemo, zato
{to mi ka`emo da je to prvi korak u ostvarivanju odba~enog
Ahtisarijevog plana.
Svetlana Luki}:
I jo{ jedna stvar koja me je podsetila na period bombardovanja, kada
se ovde ra~unalo na nejedinstvo u NATO-u. Kao, ako izdr`imo jo{ koji
dan, pu}i }e to. Nema sumnje da je bilo rasprave me|u njima da li
treba bombardovati civilne ciljeve, mostove ili ne treba.
Marko Milanovi}:
Kriza koja je izazvana ira~kim ratom 2003. godine je poremetila
odnose u Evropskoj uniji, ali i to je bilo pa pro{lo, a Kosovo... Oni
imaju daleko pre~a posla.
208
01.
02.
08
. Svetlana Luki}:
Mora{ da tra`i{ saveznike, a ne da se osloni{ na samo jednog.
Marko Milanovi}:
Koji }e pri tom skupo da ti naplati - Ajde, daj ti nama NIS koji vredi
milijardu i po evra za petsto miliona. Rusi }e sve da naplate, kao i
svaka velika sila. Ne dobija{ ti njihov savez i prijateljstvo za d`abe. A
to {to mi imamo samo sebe da prodamo je druga pri~a. To je prosti-
tucija radi Kosova.
[e{elj je vrlo ve{t ~ovek i, kao i Milo{evi}, on cveta u Hagu, njemu je
lepo da je u centru pa`nje, da sedi u toj sudnici, da svi ~ekaju {ta }e
on da ka`e, on u`iva u tome. On je vrlo ve{to uspeo da proda u javnos-
ti narativ o svom su|enju i da preokrene javnost u svoju korist. To je
uradio na dva na~ina. Prvo je rekao da se njemu sudi za stvar koja
apsolutno ne postoji, a to je zajedni~ko zlo~ina~ko udru`ivanje,
zajedni~ki zlo~ina~ki poduhvat. Drugo je da se njemu sudi za verbal-
ni delikt. To ovde odmah izaziva asocijacije na nasle|e komunizma.
On tvrdi da se njemu sudi za izgovorenu re~ - on nikome nije izvadio
srce zar|alom ka{ikom, on je samo pri~ao o zar|alim ka{ikama.
To {to mi imamo slobodu govora ne zna~i da je ta sloboda apsolutna
i ne zna~i da za bilo koju izgovorenu re~ ne mo`e{ da odgovara{.
Postoje mnoge situacije u kojima sama ~injenica da neko ne{to ka`e,
bez toga da to i fizi~ki uradi, predstavlja osnovu za odgovornost.
Kleveta, na primer. Ako ja sad javno za tebe ka`em da te neko pla}a,
ti mene mo`e{ da tu`i{ krivi~no i gra|anski. Zna~i, ja odgovaram
neposredno samo za ne{to {to sam rekao. U krivi~nom pravu klasi~ni
slu~aj odgovaranja za to {ta ka`e{ je podstrekavanje. Zna~i, ako ja
sada ka`em - Ceco, idi ubij mu`a - ja odgovaram za to. Za to {to je on
konkretno radio, tu vrstu {irenja mr`nje i propagande, u srpskom
pravu postoji zasebno krivi~no delo izazivanja rasne, verske i
nacionalne mr`nje. Njemu nikada za to nije su|eno ovde, niti }e mu
bilo kada biti su|eno, niti je su|eno mnogima poput njega, od no-
vinara do koga god ho}e{ koji su {irili govor mr`nje.
U me|unarodnom pravu govor mr`nje uop{te nije krivi~no delo.
Njemu se ne sudi za to. U me|unarodnom pravu postoji samo jedan
sli~an zaseban zlo~in, a to je direktno i neposredno podstrekavanje
na genocid. Za to su osu|eni u medijskom slu~aju pred tribunalom za
Marko
Milanovi}
Ruandu urednici medija, koji su direktno pozivali ljude da ubijaju
Tutsije - Tutsiji su buba{vabe, zaslu`uju da umru, ubij, ubij ma~etom.
Oni su objavljivali spiskove imena ljudi koje treba ubiti. To mi nismo
imali, uz sav govor mr`nje koji su sejali re`imski i drugi mediji u
Srbiji, Hrvatskoj, Bosni. Ali jesmo imali nacionalisti~ku propagandu.
Svetlana Luki}:
Sad se ose}am glupo zato {to sam li~no upletena u to, ali ima{ situaci-
ju 1991. kada je na prvom programu RTS-a spikerka dr`avne televizije
~itala spisak novinara Radio Beograda koji su antisrpski elementi u
ku}i, pri ~emu je odmah davan atribut - da je agent VMRO-a, usta{ki
agent i tako dalje. Naknadno su pitali [e{elja da li i dalje ostaje
zagovornik tog spiska i on je rekao - Da.
Marko Milanovi}:
Tome ne mo`e{ ni{ta s aspekta me|unarodnog prava. Za{to je to
tako? - To je zato {to su mnoge dr`ave morale da se saglase o tome
koju vrstu govora }e neposredno ka`njavati. Prvi ~ovek koji je osu|en
po tom osnovu je Julijus [trajher na su|enju u Nirnbergu. On je
ure|ivao ~asopis Juri{nik, u kojem je sprovo|ena najgora mogu}a
genocidna kampanja protiv Jevreja, s direktnim pozivom na nasilje.
On je osu|en u Nirnbergu i obe{en. Od tada postoji krivi~no delo
direktnog i neposrednog podstrekavanja na genocid, koje se razliku-
je od obi~nog podstrekavanja, koje mora da bude usmereno na
konkretnu osobu. To je ono kada iza|e{ na televiziju i pri~a{ kako sve
Jevreje treba pobiti. Onda si krivi~no odgovoran po me|unarodnom
pravu. [e{elj je optu`en da je svojim delovanjem doprineo ostvari-
vanju zajedni~kog zlo~ina~kog poduhvata ~iji je on bio ~lan, a taj
zajedni~ki zlo~ina~ki poduhvat je za svoj cilj imao stvaranje etni~ki
~iste Srbije, Bosne i Hrvatske, zna~i proterivanje nesrpskog
stanovni{tva s tih teritorija.
Zajedni~ki zlo~ina~ki poduhvat je poseban oblik odgovornosti u
me|unarodnom pravu. Tu postoji zajedni~ka namera da se izvr{i
zlo~in protiv me|unarodnog prava. Ti i ja se dogovorimo da
oplja~kamo banku i pri tom se dogovorimo da ubijemo bilo kog
stra`ara. Mi upadnemo u banku, ti ubije{ stra`ara i sada je pitanje da
li sam ja odgovoran za to {to si ti ubila stra`ara. Ako tu`ilac mo`e da
doka`e da smo mi imali zajedni~ku nameru da ubijemo bilo kog
stra`ara u banci, pa je samo jedan od nas to uradio - i ovaj drugi }e da
210
01.
02.
08
. bude odgovoran. Onda postoji kategorija zlo~ina~kog poduhvata koja
ka`e slede}e - ne odgovara{ samo za to za {ta postoji zajedni~ka na-
mera, nego odgovara{ i za zlo~in koji si mogao da predvidi{ da }e se
desiti. Zna~i, mi se dogovorimo da oplja~kamo banku, ne dogovorimo
se ni{ta vi{e. Mi upadnemo u banku, ti ubije{ stra`ara, ali ja }u odgo-
varati zato {to sam mogao da predvidim da }e pri plja~ki banke neko
ubiti stra`ara.
Na me|unarodnom planu to ima vi{e svrhe. Ima{ vr{enje zlo~ina na
masovnoj razini, ima{ gomilu ljudi koji su zlo~inci i gomilu ljudi koji
su `rtve. Tu se javlja problem nedostatka dokaza. Ti ne mo`e{ da
doka`e{ da je Hitler naredio holokaust, ne postoji naredba Hitlera -
Ubijte {est miliona Jevreja. Kada bi ga uskrsnuo nekim magi~nim
putem i stavio na sud, ne bi mogao da ga osudi{ po klasi~nim oblici-
ma sau~esni{tva. Zato ti je potreban zajedni~ki zlo~ina~ki poduhvat i
komandna odgovornost, zato postoji taj oblik odgovornosti. To {to je
neko ~lan tog poduhvata i {to je doprineo ostvarenju tog poduhvata,
po me|unarodnom pravu ga ~ini odgovornim za sve {to je bilo koji
~lan tog poduhvata uradio. Ta vrsta odgovornosti je primenjivana u
Nirnbergu, primenjena je pred Me|unarodnim krivi~nim tribunalom
za biv{u Jugoslaviju i Ruandu i upisana je u Statut me|unarodnog
stalnog suda pravde, koji je Srbija potpisala.
[e{elj odgovara ne za verbalni delikt, nego za zlo~ine koji su izvr{eni,
za ubistva i progon ljudi. A on odgovara za ubistva i za progon ljudi
zato {to je bio ~lan zlo~ina~kog poduhvata kome je doprineo svojom
propagandom. [irenje mr`nje nije zasebno delo, nego razlog za{to on
odgovara za krivi~na dela koja su ~inili drugi.
Svetlana Luki}:
Od po~etka su|enja Vojislavu [e{elju bilo je problema kojih nije bilo
na su|enju Milo{evi}u, tako da se ose}a da u sudu postoji panika {ta
da rade s tim ~ovekom.
Marko Milanovi}:
To je zato {to su oni meku{ci, ako mene pita{. Oni su njemu dozvolili
da radi stvari koje ne bi sebi dozvolio op{tinski sud u Babu{nici.
Zna~i, jedno je opstrukcija koju on sistematski radi, koja je vrlo pri-
mitivna, to je ono - Ne}u da vas gledam kako ste obu~eni, ho}u sve na
}irilici da mi dostavljate, ja ne razumem kada vi ka`ete to~ka, ja
Marko
Milanovi}
znam samo za ta~ku i tako dalje. Dobar je i primer njegovog {trajka
gla|u, kojim je on hteo da prisili sud da da ogromnu lovu ljudima koji
nisu kvalifikovani da budu njegovi advokati i tako dalje. Ako dozvoli{
da ti to radi [e{elj, ko ti je kriv? Sada Vojislav [e{elj vodi svoje sop-
stveno su|enje. Drugo pretresno ve}e vodi francuski sudija, koji je
potpuno nekompetentan. Taj ~ovek je dozvolio [e{elju da sedi u klupi
za advokata, a ne u klupi za optu`enog. On na najidiotskije zahteve
[e{elja odgovara kao da je to ne{to najrazumnije, pa }e on to da raz-
motri. Vojislav [e{elj je rekao - Ja `elim da uvrstite ovu moju knjigu
od hiljadu strana o Jovanu Pavlu Drugom kao antihristovom names-
niku na zemlji u dokazni materijal i ho}u da to prevedete na engles-
ki. I umesto da sudija ka`e - Be`i bre - on mu je rekao - Molim vas,
na|ite engleskog izdava~a, pa neka on to prevede, a mi }emo to da
uvrstimo u predmet.
Tu`iteljka je tra`ila izuze}e jednog od sudija, zato {to je on navodno
bio ~lan Helsin{kog odbora za ljudska prava u Norve{koj, {to su prob-
lemi za koje je kriv sam sud. Meni se ~ini da je sama tu`iteljka u tom
slu~aju vrlo sposobna, da je hladna kao {pricer i da je ona sama okej,
ali s takvim ve}em i [e{eljem to }e da bude papazjanija nevi|enih
razmera. ^ak i kada on bude osu|en, a bi}e osu|en, dobi}e relativno
malu kaznu.
Svetlana Luki}:
Ve} je tamo ~etiri godine...
Marko Milanovi}:
...to }e mu se ura~unati...
Svetlana Luki}:
... i trajanje su|enja...
Marko Milanovi}:
... i za nekoliko godina eto njega nazad...
Svetlana Luki}:
Mnogo puta ste u ovoj emisiji slu{ali o politici zaborava koja vlada u Srbiji.
Nedavno sam pro~itala da se odlivak Titovog spomenika u Kumrovcu, rad
vajara Antuna Augustin~i~a, danas nalazi na jednom u`i~kom otpadu. Na
tom istom u`i~kom otpadu nalazi se i spomen-plo~a iz 1961. sa izlivenim
212
01.
02.
08
. likovima svih u~esnika prve konferencije nesvrstanih, koja je 5. oktobra
skinuta sa zgrade Skup{tine SFRJ.
U dana{njoj emisiji ~u}ete Jovana Bajforda koji govori o politici iskvarenog
se}anja. Jovan }e govoriti i o Topovskim {upama. To je ono mesto u
Beogradu na kome je pre neki dan predsednik polo`io venac na Dan
se}anja na `rtve holokausta. Jovan `ivi u Engleskoj i radi na univerzitetu
u Notingemu.
Jovan Bajford:
^esto se zaboravlja da je Beograd ve}im delom svoje istorije bio grad
koji se nalazio na granici. Do 1918. godine Beograd je predstavljao
granicu izme|u Srbije, pre toga turskog carstva, i Austrougarske
monarhije. Prema tome, Beograd se nije razvijao preko reke i upravo
zbog toga su svi urbanisti~ki planovi posle stvaranja Jugoslavije
po~eli da planiraju pro{irenje Beograda. ^ekalo se prvo da se izgradi
most 1934. godine. Ideja je bila da prvo {to se izgradi s leve obale Save
bude ne{to simboli~no. Op{tina Beograd je odlu~ila da tamo izgradi
sajam. Po~etak gradnje sajma je bio 1937. i to je bio veliki uspeh.
Postoje fotografije koje prikazuju za to vreme velelepne gra|evine.
Volovi su vukli kola s gra|evinskim materijalom, to su gradili ljudi u
{ajka~ama i opancima. S kalemegdanske tvr|ave se vrlo dobro videlo
to sajmi{te, koje se sastojalo od trga, u ~ijem centru je bila kula, a
okolo su bili sajamski paviljoni. Sajam je otvoren u septembru 1937.
Tamo se odigrala prva televizijska projekcija na Balkanu, u
Filipsovom paviljonu, gde su ljudi ~ak mogli sebe da vide na televiz-
iji. [koda je podigla veliku kulu s koje su mladi Beogra|ani impre-
sionirali svoje devojke izvo|enjem onoga {to je ekvivalent
dana{njem band`i-d`ampingu i bacali su se s te kule s padobranom.
Automobilski i razni drugi sajmovi su se smenjivali do 1941. godine.
Tada se funkcija sajma drasti~no menja.
Po~ela je nema~ka okupacija i nema~ka vlast je imala potrebu da u
Beogradu formira logor namenjen Jevrejima. Odlu~ili su da to urade
na Sajmi{tu. I onda su slali mu{karce Jevreje, koji su bili sme{teni u
Topovskim {upama, da izgrade krevete i le`aje na tri sprata.
Upotreba logora na Sajmi{tu je bila potpuno u kontekstu uni{tenja
Jevreja u Srbiji. Kada se danas govori o merama odmazde koje su
nacisti vr{ili u Srbiji, govori se da je odmazda podrazumevala ubi-
janje sto Srba za jednog nema~kog vojnika. Me|utim, postoje doku-
Jovan
Bajford
menti koji ukazuju da su kategoriji zatvorenika za streljanje pri-
padali svi Jevreji i oni Srbi za koje se sumnjalo da su simpatizeri
komunisti~kog pokreta. To je naro~ito bio slu~aj u Beogradu. @rtve
koje su ubijane u znak odmazde su uglavnom bili Jevreji i do novem-
bra 1941. godine svi su bili streljani. Logor na Sajmi{tu je trebalo da
poslu`i za to da se tamo interniraju jevrejske `ene i deca.
Jedan od razloga za{to `ene i deca nisu prosto streljani je taj {to su
nema~ke vlasti imale problema sa svojim vojnicima koji je trebalo da
ih streljaju. Drugo, ono {to su nacisti smatrali kona~nim re{enjem
jevrejskog problema ~esto je zavisilo od njihovih birokratskih komu-
nikacija. Ovi u Beogradu su `eleli samo da ih se oslobode, ovi u
Nema~koj nisu ba{ `eleli da ih prime i na kraju je iz Berlina poslat
jedan gasni kamion, koji je ovde prozvan du{egupka, kojim su oni za
nekoliko meseci, od marta do maja 1942. ugu{ili sve `ene i decu, koji
su bili sme{teni na Sajmi{tu. Jednom dnevno, a ponekad i dva puta,
oko sto `ena i dece stavljali su u taj kamion, du{egupku. Voza~i tog
kamiona bi onda iza{li, povezali auspuh kamiona s prikolicom u
kojoj su bili Jevreji. Onda su ih vozili, prakti~no kroz centar
Beograda, za Jajince, gde su oni stizali ve} mrtvi, i tu su ih sahranji-
vali. Oko {est i po hiljada jevrejskih `ena i dece bilo je na taj na~in
ubijeno za ta dva meseca.
U tom logoru je u to vreme bila i grupa od oko {est stotina Roma. Oni
nisu bili ugu{eni u du{egupci, koja je isklju~ivo kori{}ena za ono {to
se zvalo re{enjem jevrejskog pitanja. Ve}ina tih Roma sa Sajmi{ta,
oni koji su pre`iveli zimu 1941/42, koja je bila u`asno hladna, Sava je
bila potpuno zale|ena - njih oko petsto su bili pu{teni, nakon {to su
uspeli da izdejstvuju dozvolu da imaju stalno prebivali{te. Kada je
logor potpuno ispra`njen, njegova svrha je promenjena i on je postao
prihvatni logor za partizane. Tada je ve} bio ugu{en ustanak u Srbiji
i on se pomerio na Bosnu, Kozaru i delove NDH, tako da su zatvoreni-
ci uglavnom dolazili odatle i mnogi od njih su umirali od bolesti,
trovanja, tukli su ih i mu~ili i tako dalje. Neki su odvedeni u
Jasenovac, gde su bili ubijeni, ali najvi{e ih je bilo prosle|eno u
Nema~ku i Norve{ku na prinudni rad. Kroz jevrejski logor je od
decembra 1941. do maja 1942. pro{lo oko {est i po hiljada jevrejskih
`ena i dece, od kojih je mo`da pedeset ili {ezdeset bilo pu{teno, jer je
utvr|eno da su im mu`evi Srbi. Svi ostali su bili ubijeni ili su
214
01.
02.
08
. prethodne zime umrli u logoru. Posle ovog perioda poslato je jo{ oko
trideset hiljada ljudi u taj logor, od ~ega je deset hiljada umrlo.
Jevreji su jedina etni~ka grupa u Srbiji koja je bila sistematski
uni{tena, i mu{karci i `ene i deca. To je ono {to stradanje Jevreja u
Srbiji ~ini jedinstvenim u odnosu na stradanje bilo koje druge
etni~ke grupe. Zbog toga postoji pojam holokausta, kao ne~ega {to je
druga~ije od drugih vrsta stradanja. U tom kontekstu treba posma-
trati na~in na koji se konstruisalo se}anje na taj logor posle Drugog
svetskog rata. On je postojao do savezni~kog bombardovanja u
aprilu 1944, kada je nekoliko bombi palo na logor i on je ubrzo
zatvoren i napu{ten. Tada po~inje posleratna istorija tog mesta.
Ru{evine su raskr~ene i po~ele su da se grade barake u kojima su bili
sme{teni radnici iz omladinskih brigada, koje su krenule u izgrad-
nju Novog Beograda. Ima jedna zanimljiva fotografija iz 1949.
godine, na kojoj se vide omladinci sa zastavama i parolama
posve}enim Titu. Oni stoje na stepeni{tu ~e{kog paviljona, koji je
samo deset godina pre toga imao potpuno druga~iju namenu. ^ak i
kada je dr`avna komisija za istra`ivanje ratnih zlo~ina izdala svoje
saop{tenje o stradanju na Sajmi{tu, ono je ozna~eno kao mu~ili{te
naroda Jugoslavije. Svi planovi vezani za ure|enje tog prostora
neposredno posle rata su podrazumevali potpuno ru{enje svega {to
je ostalo. Trebalo je da to bude travnata povr{ina, a bilo je i raznih
ideja o tome {ta da se tamo izgradi, od zgrade parlamenta do zgrade
opere, sedamdesetih godina.
Mnogi logori u isto~noj Evropi posle rata su sa~uvani da bi se videlo
kako je to izgledalo kada je tamo bio logor. U Jugoslaviji je to vrlo
retko ~injeno. Jedini koji su se zalagali za to da se ovo mesto adek-
vatno obele`i su bili ~lanovi SUBNOR-a, koji su formirali Udru`enje
biv{ih logora{a. To su uglavnom bili ljudi iz druge etape logora, koji
mo`da nisu ni znali da su pre njih tamo bili Jevreji, a gotovo niko od
Jevreja nije bio pre`iveo. I od kraja pedesetih godina postoji inicijati-
va da se to mesto adekvatnije obele`i, ali nije se znalo kako to u~initi.
Jedan od razloga je to {to se to mesto nalazi gotovo u centru, izme|u
Novog Beograda i starog Beograda. Smatralo se da bi trebalo da ovo
mesto ima funkcionalniju ulogu u urbanisti~kom razvoju Beograda,
nego da se tamo napravi neki spomenik koji bi li~io na onaj iz
Kragujevca ili sa Sutjeske. Logor u Banjici i Jajinci su ve} bili zauzeli
Mi{a
Brki}
centralno mesto stradanja u Beogradu. Tako|e, kultura se}anja u
komunisti~ko vreme nije negovala kult `rtve, ve} kult otpora.
Se}anja logora{a iz svih logora su, na primer, bila objavljena pod
nazivom - Otpor u `icama.
Prvo obele`avanje Sajmi{ta odigralo se sedamdesetih godina, kada je
podignuta mala plo~a na jedva vidljivom mestu na ulazu u Sajmi{te.
Tekst na njoj ka`e da su tu od okupatora i doma}ih izdajnika stradali
pripadnici svih naroda i narodnosti. Ta spomen-plo~a je nestala i
tvrdi se da se nalazi na nekom depou op{tine Novi Beograd. Novi
spomenik je podignut osamdesetih godina, s identi~nim tekstom, ali
je stavljen na travnatu povr{inu neposredno pored kule. U
Socijalisti~kom savezu radnog naroda se u to vreme pojavila bojazan
da mlade generacije nakon smrti druga Tita gube kontakt s revolu-
cionarnom pro{lo{}u Beograda i od tada se svake godine 9. maja
odr`ava {kolski ~as na Starom sajmi{tu. Prona{ao sam podatak da je
1989. tamo izveden i kratak pozori{ni komad na temu Starog
sajmi{ta, koji je napisala, niko drugi do Isidora Bjelica.
To je vreme kada je pa`nja po~ela da se pomera sa stradanja ljudi u
rukama nema~kog okupatora ka stradanju srpskog `ivlja u NDH.
Sajmi{te postaje predmet sporenja izme|u srpskih i hrvatskih
istori~ara. Srpski istori~ari i kvaziistori~ari po~eli su da potenciraju
Jasenovac, a njihovi pandani u Hrvatskoj su po~eli da govore o tome
kako je i Beograd imao svoj logor, koji uop{te nije obele`en. Jedan od
odgovora iz Srbije bio je da je taj logor bio na teritoriji NDH.
Donesena je odluka da se tamo napravi spomenik, koji je radio
akademski vajar Mi{a Popovi} i trebalo je da se taj spomenik podigne
9. maja 1989. Onda je to odlo`eno iz raznih razloga, ali kada je
spomenik kona~no podignut 1995, to vi{e nije bilo 9. maja, nego 22.
aprila.
^itav kalendar se}anja u Srbiji se potpuno promenio. On je
preme{ten na vreme doga|aja vezanih za NDH i za stradanje srpskog
`ivlja tamo. 1992. godine skup{tina Srbije je uspostavila 22. april,
dan kada je bio proboj logora{a u Jasenovcu, kao Dan se}anja na
`rtve genocida uop{te. Sajmi{te je reinterpretirano i to vi{e nije bilo
mesto stradanja svih naroda Jugoslavije, nego je to sada postalo sim-
boli~ko mesto na kojem se u Beogradu obele`ava stradanje srpskih
`rtava u NDH. To se jasno moglo videti i po tekstu na tom spomeniku,
216
01.
02.
08
. koji je kasnije tako|e nestao. U tom tekstu su se spominjale srpske
`rtve u NDH i `rtve ma|arskog terora u Novom Sadu. To je
obja{njeno time {to je taj spomenik blizu u{}a Save, koja je dolazila
iz NDH, i Dunava, koji te~e od Novog Sada, a tela `rtava iz Jasenovca
i novosadske racije tim rekama su plivala do Beograda. Va`no je da
se ovo de{avalo 1995, kada je postalo jasno da Jasenovac ne}e ostati
u rukama srpskih snaga. Sajmi{te je pretvoreno u ekspozituru
Jasenovca u Beogradu.
Ceremonija komemoracije je kasnih devedesetih bila ista svake
godine: dolazilo se ujutru, postavljali su se venci na spomenik, zatim
se prelazio Brankov most, odlazilo se u Sabornu crkvu i tamo je
dr`ano opelo. To je bio jo{ jedan na~in na koji su pravoslavne, srpske
`rtve terora stavljane u centar pa`nje. Spomen na jevrejske `rtve i
spomen na Sajmi{te kao mesto holokausta, stradanja Jevreja koje je
bilo kvalitativno i kvantitativno druga~ije od svih drugih stradanja,
ni na koji na~in nije bilo obele`eno.
U vreme NATO bombardovanja vra}ena su u centar pa`nje se}anja na
period od 1941. do 1944, naro~ito na ~injenicu da su logor bombar-
dovali saveznici. Kao da je najstra{nija stvar koja se dogodila na
Sajmi{tu bila pogibija sto logora{a od savezni~kog bombardovanja
1944, a ne desetine hiljada ljudi koje su Nemci pobili pre toga.
Sve to vreme u tim zgradama su `iveli ljudi. Jedno vreme tamo je bila
i velika kolonija Roma. [ezdesetih godina, kada je trebalo da bude
prvi samit nesvrstanih u Beogradu, a autoput prolazi pored Sajmi{ta,
tada{nje vlasti su smatrale da dr`avnici koji dolaze u Beograd ne bi
trebalo da vide te slamove i onda su sve Rome iz tog kartonskog
naselja preselili u Ledine. Tu je napravljena ko`arska {kola, koja jo{
postoji, tu je bilo i fudbalsko igrali{te. To je vrlo va`no spomenuti u
kontekstu sada{nje polemike o Starom sajmi{tu. Kada je klub
Posejdon tamo organizovao koncert ili boks me~, u javnosti je to
ocenjeno kao ne{to {to je posebno problemati~no. A tamo se ve}
pedeset godina de{avaju stvari koje nisu adekvatne tom mestu.
Pitanje je {ta treba uraditi s tim prostorom. Obnavljanje svih
paviljona ne}e to obele`iti kao mesto stradanja, nego }e obele`iti
mesto gde je bio sajam pre Drugog svetskog rata. Paviljoni ne bi
izgledali kao u doba kada je tamo bio logor, oni ne}e biti sivi, bez pro-
zora, s tim le`ajevima na tri sprata. Neko bi ih gledao s Kalemegdana
Jovan
Bajford
i mogao bi da ka`e - Pa nije taj logor izgledao lo{e. Zna~i, to nije
podizanje spomenika logoru, to je podizanje spomenika sajmu od pre
Drugog svetskog rata. Ako treba da se adekvatno obele`i to mesto,
neka se izgradi novi muzej, savremena zgrada, ali podignuta kao
muzej `rtvama, na na~in na koji je podignut Muzej holokausta u
Berlinu.
S Topovskim {upama, odakle su na streljanje vo|eni mu{karci
Jevreji, situacija je jo{ dramati~nija. Topovske {upe posle rata nijed-
nom nisu bile obele`ene, ~ak se u nekim listama logora koje je radio
SUBNOR ponekad ni ne spominju kao logor. Razlog je jednostavan:
tamo su bili samo Jevreji i Romi, a najvi{e njih nije pre`ivelo i ostalo
je vrlo malo ljudi koji su mogli da napi{u se}anja na taj logor.
Topovske {upe su odmah pretvorene u hangare i ni~im nisu bile
obele`ene do 2006, kada je tamo podignuta mala spomen-plo~a.
Novinari koji su izve{tavali o tome nisu dobro izgovorili i napisali
ime tog logora, pa se on u izve{tajima naziva topovske {ume. Jo{
bizarnije je to {to je 1994. spomen-plo~a podignuta na potpuno
pogre{nom mestu, na Bulevaru Revolucije, kod tramvajskih {upa
zato {to je neko pomislio - tramvajske, topovske, to je manje-vi{e isto.
I jo{ na tom zidu stoji plo~a na kojoj se ka`e - S ovog mesta su Jevreji
odvo|eni na streljanje, iako to nije to mesto.
Topovske {upe su sada predvi|ene za ru{enje i, po svemu sude}i,
tamo }e biti izgra|en veliki {oping centar, u kojem }e biti i kuglana,
bioskop i velika samoposluga. Pitali su Acu Singera {ta misli o tome
i on je rekao kako je neko isto tako po`eleo da izgradi samoposlugu u
blizini Au{vica, ali da to nije pro{lo. A u Beogradu }e na mestu s kojeg
su skoro svi mu{karci Jevreji iz Srbije, njih pet hiljada, odvedeni na
streljanje, zaista biti samoposluga i kuglana i bioskop.
Svetlana Vukovi}:
A gde su Topovske {upe?
Jovan Bajford:
Topovske {upe su na Autokomandi, kada se iza|e s Avalskog druma
na veliku raskrsnicu, izme|u nekada{njeg Bulevara JNA i
Tabanova~ke ulice. To je veliki prostor na kojem se vidi hangar koji
je izgra|en posle rata, a s leve strane, tamo gde se vidi da je nekad bio
ulaz, stoje dve zgrade od cigle i logorska uprava je bila u tim
218
01.
02.
08
. zgradama. Te zgrade su predvi|ene za ru{enje i samo je pitanje vre-
mena kada }e sve to biti sravnjeno sa zemljom.
Ako pogledate istoriografiju holokausta na Zapadu, apsolutno je
dominantna ideja da se ni u jednoj zemlji, pa ni u Srbiji, ne mo`e
govoriti o holokaustu van konteksta kolaboracije. Nije bitan samo
onaj ko je izvr{io akt ubistva, nego i ko je sve to pripremio, ko je u
specijalnoj policiji bio u odseku za Jevreje, ko je skupljao spiskove, ko
je potkazivao Jevreje koji su se krili i ko je zapravo desenzitivizovao
ljude da imaju manje simpatija i manje saose}anja za Jevreje. Kada
su u taj logor dovedeni prvi Srbi, Nedi} je uputio pismo nema~kim
vlastima, u kojima je izrazio bojazan da }e i oni biti ubijani du{egup-
kom. On je bio spreman da interveni{e, ali ne kada su u pitanju
Jevreji. To je i bila logika po kojoj su Nemci streljali Jevreje, a ne Srbe.
Postoji dokument u kojem jedan od nema~kih oficira shvata da
Jevreji mo`da nemaju mnogo veze s ustankom, ali da, ako ubijaju
Srbe, imaju problema s kolaboracionisti~kom vla{}u. Kada su ubijali
Jevreje ili Rome, Nemci te probleme nisu imali. U tom smislu postoji
veza izme|u ideje kolaboracije i holokausta, ~ak i ako kolabora-
cionisti~ke vlasti nisu bile te koje su te zlo~ine izvr{avale, na na~in
na koji to jesu ~inile u Rumuniji ili Hrvatskoj.
Svetlana Luki}:
Slu{ali ste @or`a Bresensa. Ova pesma bila je izbor Svetlane Slap{ak, koja
je di-d`ej u dana{njoj emisiji, kasnije }ete ~uti od nje zbog ~ega. A sada
Vesti broj 13 Ivana ^olovi}a.
Ivan ^olovi}:
U intervjuu koji je objavljen po~etkom ove godine u listu Nedeljni
telegraf, slikar i knji`evnik Momo Kapor otkriva da su za njega jelo,
pi}e i `ene samo sredstva koja mu slu`e za stimulaciju umetni~kog
rada. Zbog toga umetnika u njemu, obja{njava on, stra{no interesuju
`ene, i jelo, a naro~ito pi}e, koje mu omogu}ava da dosegne posebnu
vrstu duhovnosti i opijenosti `ivotom.
Ali, ~italac ovog intervjua, objavljenog povodom nagrade za `ivotno
delo koju je Kapor nedavno dobio od Srpske knji`evne zadruge,
sazna}e i to da se njegov odnos prema jelu, pi}u i `enama kao stvara-
la~kim i duhovnim stimulansima u poslednje vreme umnogome
promenio. Delimi~no zbog toga {to je za{ao u godine, o ~emu on sam
Ivan
^olovi}
ovde otvoreno govori. A mo`da jo{ vi{e zato {to se devedestih godina
pro{log veka ovaj na{ umetnik, poput mnogih drugih, nacionalno
probudio i duhovno preobrazio, pa su, u skladu s tim, i njegove gas-
tronomske i erotske navike morale da budu korigovane. Bar ono {to
on o tome javno govori.
Na primer, po~eo je manje da jede i da sebi u tome manje uga|a.
Danas on sve re|e odlazi u izvikane skupe restorane, jer se u njima
ose}a bedno, glupo, neprijatno. Promenjen stav prema hrani Momo
Kapor duguje Hilandaru. Nema u tome ni~eg neobi~nog. Naprotiv,
na{ umetnik je primenio uobi~ajeni postupak, kome pribegavaju svi
koji se trude da svoj politi~ko-verski identitet usklade sa stanjem na
tr`i{tu te vrste identiteta. I on se, kao i mnogi drugi pojedinci i kolek-
tivi u Srbiji, obratio jednoj od nadle`nih institucija za korekciju,
a`ustiranje i radikalnu promenu politi~ko-verskog identiteta. Jer
manastir Hilandar je danas jedno od najpoznatijih mesta ovla{}ene
zamene svih legitimacija, zna~aka, zastava i simbola kojima je u
Srbiji istekao rok ili pala cena, svih ovde zastarelih ili lo{e kotiranih
navika i uverenja. Sve to mo`e danas u Hilandaru da se zameni i da
se o zameni dobije odgovaraju}e svedo~anstvo, ~ijem se imaocu
potvr|uje da se prosvetlio, o~istio i preobrazio u vrlog pripadnika
srpske crkve i nacije, koji se kao takav odnosi prema svemu, pa tako
i prema jelu, pi}u i sli~nim ~ulnim isku{enjima.
Gastronomsko prosvetljenje Momo Kapor je do`iveo dok je obedovao
u dru{tvu hilandarskih monaha. Ru~ak s njima otkrio mu je svu glu-
post i nedoli~nost preteranog jela i izli{nog razgovora o jelu. Tamo,
dok se jede, obja{njava sada Kapor ~itaocima Nedeljnog telegrafa,
niko ne govori da li je jelo sjajno ili da je ru~ak bio bolji. Svi su i u toj
prilici, kad se obeduje, skromni, skru{eni, to jest, kako pri~a na{ gas-
tronomski preobra`eni umetnik, okrenuti duhovnosti. Posle toga,
pri~a on dalje, bilo mi je sme{no {to putujemo sat vremena kolima do
mesta gde se navodno dobro jede, mu~imo se, rezervi{emo. U
Hilandaru je shvatio da je to potpuno besmisleno, da u`ivanje u jelu
nikud ne vodi, odnosno da vodi samo na jedno mesto. Jer to {to se
dobro jede, ka`e sada Kapor, zavr{ava u toaletu. Zaista, duhovne
istine ponekad mogu da budu sasvim jednostavne.
Ipak, jelo i pi}e i dalje stimuli{u ovog umetnika. Ali to njemu vi{e ne
slu`i da bi u sebi izazvao neodre|enu opijenost `ivotom, neprili~nu
220
01.
02.
08
. rauzdanost ~ula. On sada bira samo jela i pi}a koja imaju tajanstvenu
mo} da ga pove`u s duhom njegovog naroda, s bi}em srpske nacije.
Kako to posti`e, {ta i kad konzumira, u kojim koli~inama, kojim pri-
borom se slu`i da bi izazvao do`ivljaj misti~nog sjedinjenja s naci-
jom? O tome Kapor vi{e govori i u svojoj nedavno objavljenoj knjizi,
Putopis kroz biografiju. Tu saznajemo da na{ umetnik po~inje dan
tako {to uzme ka{i~icu slatkog od tre{anja, zatim u`iva u krupno
mlevenom kukuruznom bra{nu, uma~e crni hleb u maslinovo ulje,
sr~e ~orbu od kopriva. Ranije nije dovoljno cenio vrednost zdrave
srpske hrane, pa je iz neznanja jeo stranu, odvratnu, plasti~nu hranu.
Fuj. Ali jednom, dok je s dru{tvom ru~ao u nekom otmenom stranom
restoranu, dogodilo se ~udo. Slu~ajno poru~ujemo zelenu salatu,
pri~a Kapor o tom doga|aju, i gle, Srbija nam se smeje s ruba tanjira:
to nije ukus na{e zelene salate. Istina, lep{a je od na{e naoko, i ve}a,
i ~istija, i zelenija, ali ~ini nam se da smo prevareni i da `va}emo plas-
tiku.
A i za sve {to poslednjih godina na{ umetnik pije, a o ~emu tako|e
pi{e u Putopisu kroz biografiju, ima on pouzdan nacionalno-verski
sertifikat: voda iz srpskog bunara, manastirsko osve{tano vino ili
{ljivovica, prepe~enica, i ona manastirska rakija. ^italac ove knjige
u`iva}e i u opisu misti~nog sjedinjenja sa Srbijom koji je izazvala
~a{ica prepe~enice. Po{to ste pojeli slatko, pripoveda Kapor, ispijate
~a{icu {ljivovice, prepe~enice iz obli`njeg manastira... Ose}ate ukus
tradicije i vremena, blagost i `estinu, pritajenu `ivotnost ovog srp-
skog eliksira koji vas istovremeno i opu{ta i uzbu|uje na jedan
nevi|en na~in... U tom ukusu iz te krhke staklene ~a{ice kao da je
sadr`ana ~itava Srbija koja vas neodoljivo obuzima i `ari.
A `ene? I u odnosu prema njima Momo Kapor se menja, a u pomenu-
tom intervjuu u Nedeljnom telegrafu op{irno govori i o toj promeni.
Jo{ ga ponekad |avo za~ikava, pa on - kao da za trenutak zaboravi da
je jedna od danas najvi|enijih srpskih glava - sedne pred neki kafi} i
potajno merka devojke koje tuda prolaze. Kao da je nekada{nji
Momo, onaj iz Foliranata, on iznena|enim ~itaocima patriotski i
crkveno usmerenog Nedeljnog telegrafa, sabla`njivo pri~a o
neizdr`ivoj - inflaciji lepote na ulicama Beograda, o - reviji lepotica u
ulici Strahinji}a Bana. Ljuti se {to danas te beogradske lepotice
izlaze s nekim njih nedostojnim mladi}ima i razmi{lja o tome {ta }e
jadan da radi kad ga godine stignu - a samo {to nisu - i kad, kako se
izrazio - vi{e ne}e mo}i da dodiruje lepe stvari: mladu ko`u, svilastu
kosu.
A onda se prene, seti se ko je i koliki je danas, opomene se da je upra-
vo dobio izuzetno va`nu nagradu za srpsko `ivotno delo, te njegova
kazivanja o `enama i nadahnu}u kojim ga one ispunjavaju odjednom
dobiju nov smer. Ka`e nam da on na `ene - i na ljubav uop{te - danas
ipak gleda na drugi na~in, drugim, duhovnim o~ima. Poput gas-
tronomskih, i njegove erotske sklonosti dobile su versko-patriotsku
dimenziju, pa je i slasni i mra~ni predmet Kaporove erotske `elje
uzdignut do visina nacionalnog misti~nog Erosa, izaziva neku vrstu
patriotske erekcije i te`i isto takvom orgazmu. Predaju}i se tom
patriotskom erotizmu, Kapor misli da mo`e da ga izrazi jezikom koji
je usavr{io opisuju}i manje nacionalno va`ne vrste ljubavi. Zar jezik
ljubavi nije uvek isti, univerzalan? Zar se voleti devojke i voleti
Srbiju ne mo`e istim re~ima? Na jednom mestu u knjizi Putopis kroz
biografiju on ka`e da mu se ~ini da u njegovoj ljubavi prema Srbiji
ima - odbojnosti i kobne privla~nosti, ima neprestanog vra}anja toj
ljubavi {to podse}a na mladala~ke jade, pune ne`nosti i suza.
Ali, ovu teoriju o jedinstvenom jeziku ljubavi, nazovimo je tako,
Kapor ne uspeva da sprovede u praksi. Izgleda da nacionalno napa-
ljeni Eros tra`i ja~e, grublje, gromkije re~i od onih koje spadaju u
erotski vokabular mladog Kapora, onog koga se i on sam danas
ponekad maglovito seti. Zato je on prinu|en da - kad je ve} promenio
temu svojih ljubavnih pri~a - promeni i njihov jezik. Danas se
nacionalno zaneseni Kapor slu`i pozajmljenim, tu|im re~ima,
koristi citate, fraze, formule koje je po~eo da sakuplja otkad se
nacionalno-verski preobrazio.
Na primer, u intervjuu u Nedeljnom telegrafu, ~italac }e, uporedo s
pri~om o tome kako se na{ umetnik priprema na rastanak od devoja-
ka ispred beogradskih kafi}a, na}i i pri~u o njegovom tu`nom ras-
tanku od lepe Simonide, one na fresci u manastiru Gra~anica.
Njegovi ~itaoci ne se}aju se da je on s njom ranije ne{to imao, o njoj
na Adi nije nikome pri~ao. Tek, eto, sad mora tobo`e da se s njom ras-
tane. Do{lo takvo vreme, da se patriotski nakostre{en umetnik ose}a
obaveznim da se rastaje i od onih s kojima se ranije nije sastajao.
Oti{ao sam na Kosovo, po~inje on svoje kazivanje o tom tu`nom ras-
tanku, i dodirnuo prstima noge Simonide u Gra~anici. Znao sam da je
Mi{a
Brki}
222
01.
02.
08
. to veliki opro{taj, jer je nikad vi{e ne}u videti, i u tome ima mnogo
tuge. Za{to je vi{e ne}e videti? Zato {to }e kosovski Albanci, po
Kaporovom mi{ljenju, uskoro uni{titi sve srpske spomenike. A
uni{ti}e ih zato {to su kosovski Albanci navodno obi~ni divljaci.
Ta poludivlja plemena, grmi Kapor, koja u svojoj istoriji nemaju
nikakvog traga kulture, nemaju kamen na kamenu, nijedan
spomenik, gaje stra{nu mr`nju prema lepoti i istoriji, kao i prema
spomenicima koji svedo~e o dugoj tradiciji jednog naroda. Ustremili
su se na sve to i ti spomenici su u velikoj opasnosti, ne mo`e im
pomo}i ni Unesko, ni UN, niko, jer se paliku}a prikrade, baci baklju i
- dvanaesti vek slikarstva, renesansa pre Italije, ode u dim, u vazduh,
u ni{ta.
Da li je ovo zaista rekao Momo Kapor, upita}e neko od njegovih sta-
rih ~italaca. Jeste. Ali re~i nisu njegove. Njegovo je samo u`ivanje.
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Ivan ^olovi}. Malo~as sam saznala da }e, kako je to neobi~no,
sutra u dva sata biti prire|en do~ek Novaku \okovi}u. Novak \okovi} je
pre nekoliko dana osvojio nagradu na Australijen openu i ba{ sutra, dan
pred izbore, dolazi u Beograd, gde }e mu ispred gradske skup{tine biti orga-
nizovan do~ek. Onda on, zajedno s ostalim teniserima i teniserkama, ide u
Rusiju da igra protiv Rusa. Bi}e to ogromna du{evna patnja za na{eg
predsednika vlade - za koga da navija, a da ne bude veleizdajnik? Vlada bi
mogla da na prvoj slede}oj, hitno sazvanoj sednici uvede moratorijum na
utakmice s Rusima, makar dok se ne re{i status Kosova. Za kraj emisije
~u}ete neobi~no pismo Svetlane Slap{ak iz Ljubljane, o lakim notama.
Svetlana Slap{ak:
Postoji trenutak kulture, proizvod nepredvidivih tokova i zrelosti,
kada se u popularnoj kulturi, obi~no negde na rubu, pojavi ne{to {to
izra`ava one koji su skoro izgubili nadu da }e s bilo ~ime u svetu u
kojem `ive mo}i bar privremeno da se identifikuju. A tek kada to
pogodi one koji se naro~ito trude da se ni sa ~im u svetu u kojem `ive
ne identifikuju. Omek{avanje? Sau~estvovanje? Priznavanje ljudske
okoline? Kako god da to nazovemo, deluje eksplozivno. U mome
slu~aju (a i u Bo`idarovome), to je prvo bio gr~ki Rom Kostas Hadzis,
koji je u doba pukovni~ke diktature pevao promuklim glasom o te{ko
odredivim ose}anjima, koja su mnogi tuma~ili politi~ki: kontekst je
Svetlana
Slap{ak
stvarao tekst. Posle je diktatura pala, a saznali smo da je Kosta
Jehovin svedok. Tekstovi su postali banalni i lako su se zaboravljali.
Zatim smo imali Dionisija Savopulosa, genija re~i i muzike, koji je
godinama ispunjavao na{ svet mudrim i {a{avim slikama; govorili
smo njegovim formulama ("jedno malo more"), prepoznavali njegove
kalambure ("guzogrci"), ulazili u njegove slike ("sto~i}i napolju",
"Mesec se udvaja"), slu`ili se njegovim jezikom ("ne znam {ta da
pevam ve~eras de~ici u Lavrionu, a ni starijima"), ~ak smo ga i upoz-
nali, hteli da ga dovedemo u nekada{nju Jugoslaviju - ali tada se za
njega niko nije interesovao. Mnogo docnije, otkrio je svoju naklonost
za srbske ratne ose}aje, i gostovao je u Beogradu: niko ga nije
razumeo, {to je i zaslu`io. Otka~ili smo ga za vreme njegove patriot-
sko-nacionalisti~ke faze, i onda ga ponovo ~uli na zatvaranju
Olimpijskih igara u Atini. Bio je stari, korozivni, gadni Savopulos.
Mo`da mu oprostimo.
A negde u sredini smo na{li svoga najboljega, koji se vi{e nije mogao
menjati, jer je umro: @or` Brasans. Jedini koji je do kraja rekao {ta
treba o nacionalistima ("sre}ni idioti koji su ro|eni negde"), jedini je
spevao prelepu, ~ednu pesmu o - `enskom polnom organu ("krajnje je
vreme da se za ovaj instrument sre}e na|e lepa hri{}anska re~"), bio
je do kraja ne`an i zloban. U Brasansu sam prepoznavala ono najbo-
lje {to mo`e biti u mu{kome.
S tim konstantama za opu{tanje pre`iveli smo dosta godina u
Ljubljani. Pomogao nam je Iztok Mlakar, pesnik iz Primorske, koji je
pevao o svemu {to nas se u Sloveniji ticalo, sarkasti~no do mile volje.
Ima njegova prekrasna pesma o jelu, koja je ravna staroj
Bala{evi}evoj o tome kako se nekada jelo.
Vlado Kreslin je nedavno u{ao u na{ izuzetno uski vidik. Svake
godine u decembru, Vlado Kreslin, zrela zvezda dobre muzike, ima
koncert u Cankarevom domu, na koji se dovu~e sve {to u Sloveniji
misli izvan okvira desnice, klerikalizma, fa{izma, rasizma, sve {to
voli isto~ne granice i priznaje ju`na se}anja (ne samo
rock/sex/drugs/ tripove "dole"). Nekada suvi{e siroma{ni, nekada
malo snobovski, sada naprosto umorni od predavanja i pisanja, nika-
da nismo oti{li na te koncerte, ve} smo ih docnije, kada se ugase
prazni~na svetla, gledali u januaru na televiziji. Tako i ovoga puta.
224
01.
02.
08
.Vlado Kreslin je imao uobi~ajeni repertoar, od duhovite pesme "Ovo
nije politi~ki song", do ne`nih, i kona~no "Bella ciao", i "Vsi so venci
beli"; nastupali su njegovi mama i tata, "Beltinska banda" iz rodnih
Beltinaca, u kojoj se povremeno zamenjuju prirodno oti{li starci -
seoski muzi~ari, kao i ostala krajnje simpati~na grupa muzi~ara
izvan turbo-pejza`a Slovenije. Koncert se, kao i obi~no, produ`io
skoro sat vi{e od predvi|enoga vremena, i publika je izgledala ne
manje simpati~no: ukratko, pitali smo se kako od vlade strogo dresi-
rana dr`avna televizija mo`e dozvoliti ovako jasno opoziciono
pona{anje, ovako o~ito suprotstavljanje onome {to bi hteli da vide
kao gledala~ko-bira~ko telo.
Dobro, iz primera Srbije znam da trenuci radosti ovakve vrste ne
zna~e ba{ ni{ta na onome planu koji kontroli{e `ivote. Znam tako|e
da mogu ovu Sloveniju voleti, a da mi to nikada ne bude uzvra}eno.
No slu{aju}i Kreslina, palo mi je na pamet osnovno pitanje, upalila se
ona neizbe`na crvena svetljka racionalne kontrole kada se u`iva: a
za{to bi me voleo bilo koji kolektiv? Taj izbor lak{e muzike u kojem
smo u`ivali u zadnjih tridesetak godina imao je uski krug u`ivatelja,
koje smo lako prepoznavali i s njima prijateljevali. Lakmus-funkcija
je jasna: voleti Mocarta ili Baha je veoma intimna stvar, koju ne
mo`e{ deliti s masama {iroko kulturno usmerenih (ka Mocartu i
Bahu) i uz to svakojakih. Neki od najgorih monstruma novije istorije
voleli su tu muziku, i premda slu{anje Mocarta za mene spasava to
{to ga je volela moja najpametnija ma~ka, ni~ega javnoga, ni~ega
demokratski uzbudljivoga nema u tome da voli{ Mocarta zajedno s
drugima.
Rok i ostale generacijske stvari postale su va`ne za etnografsko
mapiranje: toga sam postala svesna kada me je u Americi prvi put
vozio taksista star vi{e od {ezdeset godina, koji je veselo udarao takt
hita iz sedamdesetih. S pesnicima-peva~ima koje sam spomenula,
uvek se jasno oblikovala grupa, s kojom sam mogla deliti i druge
ideje: njihove pesme su ih prizivale upravo onako kako sam s takvim
dru{tvom o~ekivala. Iz simboli~ke potke pesama moglo se ~itati {ta
publika oko mene misli o politici, crkvi, levici, desnici, manje-vi{e o
svemu.
Svetlana
Slap{ak
Kada smo takve pesme slu{ali udvoje, obnavljali smo dru{tveni kon-
tekst koji smo ranije `iveli, uveravali sebe da nade ima, a pre svega,
se}ali se dragih lica s kojima smo to delili, sva|a, smeha, sigurnosti
da postoji minimalni program koji nije sasvim izgubljen. Danas mi se
~ini da program osnovne, neupitne, proverene prosve}enosti, koji je
izdr`ao dva veka i ne{to malo u tragovima, malo u institucijama,
dosta u ljudima, sada neumitno izdi{e. Da li trenuci sre}e s pamet-
nim pesmicama {alju la`nu informaciju? Ili publika reaguje i postoji
samo zato {to jo{ nisu svi pomrli? Da li su preneli svojoj de~ici - i onoj
u Lavrionu - ne{to od prosvetiteljske sre}e? Odgovora za sada
nemam, a ima}u ih sve manje i manje.
Bio je dan u januaru, izme|u tvog i moga ro|endana, sad nema
nijednoga rata u krugu od hiljadu kilometara, i jo{, umesto da se
nemo opijemo, ne{to ho}emo da ka`emo kada nam se ne{to ka`e.
Hvala Vladi Kreslinu za toliko.
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Pe{~anik za 1. februar, tre}eg znate {ta da radite, niste mali.
Ponovo se ~ujemo 8. februara, u istoj Srbijici.
OTMICA SRBIJE
Koliko miliona glasa~a je potrebno Tadi}u da bi se osme-
lio da ka`e NE Ko{tunici? ... Koliko godina `ivimo pod
Ko{tunicom, vi{e ne smemo naglas da izgovorimo taj broj
... Kada bi zamislila da je cela Srbija spaljena, ali je
Kosovo na neku foru ostalo njen deo, Ko{tunica bi to sma-
trao za pozitivan ishod ...
Gosti:
@arko Kora}, Socijaldemokratska unija,
Ivan Kuzminovi}, Helsin{ki odbor,
Teofil Pan~i}, novinar
Svetlana Luki}:
Jesu, bili su izbori, izjasnili ste se u prvom krugu, izjasnili ste se u dru-
gom krugu; mogli ste da se izjasnite i u tre}em krugu, ako vas to veseli
- ali kao {to vidite, to nema nikakve veze sa `ivotom. Ni{ta konstruk-
tivno niste postigli, naprotiv, glasanjem ste samo zakomplikovali
situaciju, glasanjem ste doveli do blokade vlade i parlamenta. Jednom
re~ju, gra|ani, izazvali ste haos u vladaju}oj koaliciji i time destabili-
zovali Srbiju.
Rezultate izbora vam je poni{tio predsednik vlade i jo{ jednom je doveo
u pitanje najelementarniju pretpostavku demokratije - izbore. U
brukanju demokratije mu poma`e i predsednik. Ionako `ivimo u zemlji
u kojoj, a to pokazuje najnovije istra`ivanje CESID-a, iz godine u go-
dinu opada podr{ka demokratskom ure|enju. U ovoj zemlji se 30 odsto
ljudi izjasnilo za demokratsko ure|enje, 49 odsto za me{ovito, {to
zna~i da ne shvataju najosnovnije stvari o demokratiji, a 22 odsto
gra|ana smatra da su nedemokratski re`imi mnogo bolji. Da rezimi-
ram, 70 odsto gra|ana ove zemlje ne shvata ni{ta. Onda nije ~udno {to
svaki ~etvrti Srbin ka`e da bi radije `iveo u Milo{evi}evoj Srbiji nego u
sada{njoj.
Ovi klovnovi od politi~ara su kompromitovali sve ~ega su se dohvatili,
ustav i demokratiju, izbore i parlament i vladu. Predsednik i premijer
se dopisuju pu{kicama, a njihovi ministri sednicu vlade odr`avaju
mobilnim telefonima. Klovnovskoj dr`avi prili~i i klovnovska
Republi~ka izborna komisija, koja pomera inauguraciju predsednika
jer je ustanovila da je jedan ~ovek iz okoline Boljevca glasao s li~nom
kartom koja je istekla pre tri nedelje. Klovnovskoj dr`avi prili~i da pre-
mijer ne}e da sazove sednicu vlade dok predsednik ne sazove zaseda-
nje skup{tine, pa se posao vredan pola milijarde dolara ugovara na
telefonskoj sednici vlade, a na pitanje Dinki}u da li su ministri
Demokratske stranke i G17 plus tra`ili da se na toj telefonskoj sednici
vlade razgovara i o potpisivanju politi~kog sporazuma s Evropskom
unijom, Dinki} ka`e da nisu, jer je nezgodno kada se pri~a telefonom -
ne vidi{ onoga s kim razgovara{.
Danas je u Beogradu delegacija Evropske unije koju predvodi [tefan
Lene. Sasta}e se samo s ministrima iz Demokratske stranke.
Stru~njaci ka`u da politi~ki sporazum koji nam je ponu|en na potpisi-
vanje ne zahteva ratifikaciju u skup{tini, jer je to samo pismo o na-
230
08
.02.
08
. merama Evropske unije da sara|uje s nama tamo gde je to mogu}e.
Me|utim, Ko{tunica ni to ne}e, on i njegov kolega s klinike, Slobodan
Samard`i}, tvrde da bi potpisivanjem toga sporazuma Srbija postala
prva zemlja koja je priznala nezavisnost Kosova. Po njima, misija
Evropske unije dolazi na Kosovo kao okupaciona sila.
A misija Evropske unije, koju sa~injava hiljadu sedamsto sudija,
tu`ilaca, carinika - dolazi, pa dolazi. Ta misija se priprema skoro dve
godine. Evropljane }e ona ko{tati sto {ezdeset miliona evra godi{nje.
Srbija na sadr`aj misije nije imala nikakvih primedaba. Slu{ala sam
pre neko ve~e profesora Ivu Viskovi}a, koji ka`e da je srpska strana
imala ~ak pet stotina amandmana na Ahtisarijev plan - na svaki zarez
su imali amandman. Jedino na {ta nismo imali primedaba je bio ode-
ljak o misiji Evropske unije. Sada je, izgleda, sporan na~in na koji ta
misija dolazi na Kosovo.
Odmah su se oglasili Rusi, i oni su pogo|eni kr{enjem me|unarodnog
prava. U isto vreme, oni su OEBS-u otkazali gostoprimstvo na slede}im
predsedni~kim izborima, a izgleda da je Putin opet po~eo da primenju-
je i stari recept takozvane kaznene psihijatrije. Ve} dvoje opozicionara
je poslato na prinudno psihijatrijsko le~enje, valjda su opasni po rusku
demokratiju.
^uli ste da su fa{isti iz Obraza spre~ili otvaranje izlo`be pri{tinskih
umetnika u Beogradu. Bio je to jo{ jedan performans policije, koji je
li~io na onaj na{ aran|elova~ki slu~aj. Ovo je demokratska zemlja,
svako mo`e da pri~a ili slika {ta ho}e, ali i fa{isti imaju pravo da to
spre~e. Policija iza|e na teren, stane izme|u njih, da ba{ nekome ne ode
glava i - kao za{titili su nas, ali svesno i namerno dozvolili fa{istima
da ostvare ono {to su naumili.
U stvari lo{e mi ide s ovom najavom, jer mi je svejedno. Sve najgore se
ve} desilo, Nikoli} i radikali ve} vladaju Srbijom. Bodrijar je to govorio
u vreme izbora u Francuskoj, kada su se Francuzi pla{ili dolaska Le
Pena, a on ih te{io govore}i da Le Pen mo`e da pobedi i ne mora da pobe-
di na izborima, ali da njegove ideje i vrednosti ve} vladaju francuskim
dru{tvom. Radikali i Ko{tunica su nam ve} u krvotoku i nastavi}e da
nas jedu kao krpelji. Boris Tadi} je jadan lek, to je kao kada biste se
nadali da }ete aspirinom izle~iti tumor. Na po~etku Pe{~anika slu{ate
@arka Kora}a.
@arko
Kora}
@arko Kora}:
Dve stvari su se dogodile na ovim izborima - referendum koji je pokazao
jako duboku podelu u Srbiji i drugo - Srpska radikalna stranka do{la je na
mesto desne nacionalne stranke, bez ikakvog procesa unutra{njeg
~i{}enja. Tu je ilustrativna pri~a o Maji Gojkovi}. Pokazalo se da
reformisani radikal prestaje da bude radikal, odnosno ispada iz stranke.
Tomislav Nikoli} je na ovim izborima oti{ao najdalje do sada u tom
pravcu. Tokom radikalske kampanje neki od njih su nosili [e{eljev bed`,
a neki nisu.
Ko{tunica odlazi u politi~ku istoriju. On mo`e da pre|e cenzus i da u|e u
parlament, ali to }e opet biti mala stranka, ono {to smo zvali slavska
inteligencija. On vi{e nema nikakvih {ansi da dobije znatniji broj glasova,
jer su njegovi glasovi oti{li Tomi Nikoli}u. Na desnici je ostao prakti~no
samo Nikoli}, odnosno Srpska radikalna stranka i ne{to socijalista lojalis-
ta, staraca i starica lojalnih Slobodanu Milo{evi}u. Situacija je mnogo
nejasnija s ove druge strane. Tadi} je u velikoj zabuni ako misli da on
monopolizuje taj prostor. Iako to jeste daleko najve}a stranka u tom pros-
toru, ona nije jedina. Ali u svakom slu~aju, Srbija je duboko podeljena.
Dovoljno je da pogledate {ta vode}i intelektualci pi{u o Evropi. Svi su se
vratili, od Mome Kapora do Neboj{e Jevri}a, novinara Duge, i sve to pi{e
protiv Evrope. Tu spada i jedan deo Srpske pravoslavne crkve.
Svetlana Luki}:
Kampanja koju je vodio Tadi} bila je zasnovana na izazivanju straha
od radikala i to je o~igledno urodilo plodom. Videli smo spotove s praz-
nim rafovima u prodavnicama, benzinom koji se sipa iz fla{e. Nismo
videli radikale kao ratnu stranku.
@arko Kora}:
Naravno, jer oni imaju problem protivre~nih poruka. Prvo su s radikalima
razgovarali o ustavu, svim rezolucijama o Kosovu, pa ~ak i o rezoluciji o
Kubi, koja je radikalska. Dragoljub Mi}unovi} je u ime stranke obrazlagao
za{to je potrebno da se glasa za tu rezoluciju. Zna~i, stalno su legitimizo-
vali radikale, a onda su odjednom po~eli da ih u drugom krugu kampanje
prikazuju kao ekonomske {teto~ine. Nisu smeli da se upu{taju u rasvetlja-
vanje uloge radikala u ratovima devedesetih i tako u spotovima DS-a
nismo videli snimke smotri dobrovoljaca, koje smo gledali na su|enju
[e{elju u Hagu. To je u osnovi priklanjanje tezi da je za rat kriv samo
Slobodan Milo{evi}. Kampanja straha i zastra{ivanja je uspela, na {ta je
232
08
.02.
08
. Tomislav Nikoli} odli~no odreagovao. Njegovo mirno prihvatanje poraza
je u stvari uvertira za dobijanje parlamentarnih izbora. Vu~i} je eksplicit-
no rekao - Mi nismo mogli protiv straha. E, sada }e oni raditi sa strahom.
Nikoli} je bio sa `enama, pa s decom, bi}e tu i malih `ivotinja i ekologije i
svega. Tako da je strategija straha ovoga puta upalila, ali ne}e upaliti
slede}i put. Radikali }e biti spremni za nju.
Svetlana Luki}:
Da se vratimo ulozi Ko{tunice, koji zavr{ava svoj politi~ki `ivot, koji }e
potrajati jo{ neko vreme s odre|enim brojem poslanika u skup{tini.
Kada se pogleda taj politi~ki `ivot od 24. septembra 2000 - pa on nas je
prevario i na slede}im parlamentarnim izborima }e nam za opro{taj
vratiti Milo{evi}evu Srbiju.
@arko Kora}:
U psihologiji se to zove simbolizacija, vezivanje nade za onoga koji igra
spasila~ku ulogu. U ~uvenom Roselinijevom filmu General od Rovere
Vitorio De Sika igra prevaranta koji preuzima ulogu heroja otpora. U tom
cini~nom filmu Roselini pokazuje kako ni{tarija postaje heroj. I ovde
imate pri~u o ~oveku koji preuzima ulogu heroja, a u sebi nema ni~eg od
onoga {to je za tu ulogu potrebno. To se sada delimi~no pravi i od Tadi}a.
Popularnost Ko{tunice, koja je 2001. i{la do osamdeset odsto glasova, u
stvari su bile na{e investirane nade. Kada se ta investicija povu~e, onda
imate ono {to se u psihologiji zove - srozavanje. Sada su ljudi besni na
sebe, to je kao proma{ena ljubav. Gledam neke ljude i vidim da ga auten-
ti~no mrze. On je bio kolektivna projekcija na{ih `elja za boljim `ivotom,
za po{tenim ~ovekom, trebalo je da on bude sve ono {to nije Milo{evi}.
Legende su se ispredale o tome kako on ne poseduje ni{ta, kako ima samo
vikendicu u Belanovici. Sada je ta vikendica postala mra~ni zamak zlog
gospodara. On je vodio aktivnu kampanju i sru{io \in|i}evu vladu i prvi
put su pora`ene snage, govorim i o {vercerima i o u~esnicima rata, videle
~oveka koji politi~ki mo`e da ih pokrije i podr`i. To je u stvari najdra-
mati~nije u toj pri~i. On je tada po~inio pragreh i sve {to je ~inio kasnije je
od mnogo manjeg zna~aja.
U velikom romanu D`ozefa Konrada, lord D`im u jednoj stra{noj situaciji
na moru izda i onda ostatak `ivota provodi u senci te izdaje. Setite se {ta
je Ko{tunica rekao na dan izru~enja Milo{evi}a. ^ovek s kojim smo bili u
politi~kom savezu nazvao nas je kriminalcima. Mi znamo {ta je on sve
@arko
Kora}
radio da bi spre~io izru~enje Milo{evi}a. U javnosti se malo zna koliko je
bilo pritisaka na sudije Vrhovnog suda da poni{te zakon o ekstradiciji.
Postoji ~itava predistorija te mutne i prljave pri~e, u kojoj je Ko{tunica
li~no u~estvovao. Sve ovo kasnije samo je nastavak pri~e o lordu D`imu.
On je za ove tri godine potpuno restaurirao Milo{evi}a i njegove politi~ke
ciljeve. Naravno, svako vreme je razli~ito. Kada Ko{tunica govori o tre}em
putu, to nije ono o ~emu je govorio Josip Broz. Ko{tunica nije Broz, niti je
ovo Jugoslavija, niti je me|unarodna situacija ista. Ali pore|enje je jasno,
i s Brozom i s Milo{evi}em. Zanimljivo je i kako jednog narodnja~kog
nacionalistu, koji neprekidno tvrdi da sve radi u ime naroda, rezultati
izbora uvek manje obavezuju nego nekog predstavnika liberalne tradicije.
Onaj koji govori u ime naroda je valjda onaj koji je dobio najvi{e glasova
od tog naroda, a to je ve} drugi put zaredom Boris Tadi}. Ali Ko{tunica je
oba puta ucenio i isponi`avao Demokratsku stranku, koja je to oba puta
prelako dopustila. U doba formiranja ove vlade ~udio sam se kako DS ne
vidi da }e od takve raspodele korist izvu}i samo Srpska radikalna stranka.
Ne, oni su stajali sa strane i govorili - Gledajte ih samo {ta nam rade.
Apsurd nacionalizma je da on sve radi u ime naroda, a ne po{tuje volju tog
naroda izra`enu na izborima. A Demokratska stranka nema snage da
iza|e pred gra|ane i to im ka`e. Oni i sada kalkuli{u - Nije dobro i}i na
parlamentarne izbore posle progla{enja kosovske nezavisnosti, jer bi
onda te izbore dobili radikali.
Bilo bi zanimljivo uraditi psiholo{ki profil Ko{tunice, ~oveka koji dva puta
zaredom gubi na izborima i oba puta na to reaguje neprihvatanjem real-
nosti i u`asnom mr`njom i gnevom prema onima koji su te izbore dobili.
On ve} drugi put poni{tava rezultate izbora. Naravno, to je mogu}e kada
za partnera imate ~oveka koji to ne prepoznaje ili nema mo}i da vam se
suprotstavi ili ne}e da vam se suprotstavi. Boris Tadi} postaje ~ovek koji
spasava politi~ku karijeru Vojislava Ko{tunice time {to vezuje svoju sud-
binu za njega. On sada trpi i dodatno poni`enje da mu se odla`e polaga-
nje predsedni~ke zakletve zbog ponavljanja izbora u Boljevcu.
Neshvatljiva je mirno}a s kojom DS sve to prihvata. Oni mo`da misle da
na politi~koj sceni Srbije najdu`e ostaje onaj koji trpi sve, {to je verovatno
ta~no, ali ja bih voleo da ~ovek bude na politi~koj sceni dotle dok je u sta-
nju da realizuje svoje politi~ke ciljeve.
234
08
.02.
08
. Dakle, Ko{tunica u ovom trenutku ostaje na vlasti zahvaljuju}i
Demokratskoj stranci, koja odla`e odluku da ide na izbore i time Tadi}
produ`ava politi~ki `ivot Ko{tunici mnogo du`e nego {to su to hteli
gra|ani Srbije.
Ta vlada je grupa ljudi koja vozi autobus, jedan sipa gorivo, jedan gleda
gume, jedan vrti volan, ali niko vi{e nema nikakvu ideju o tome kuda taj
autobus ide. I to je, {to bi rekao Samard`i} - potpuno normalno. On je pravi
ministar spoljnih poslova. Vuk Jeremi} puno putuje, ali klju~ne spoljno-
politi~ke odluke u ovoj vladi donosi Samard`i}. Dakle, pravo pitanje je
kako iza}i iz ovoga. Jedina koja ima klju~ za re{enje te situacije je
Demokratska stranka, a ona je sada pasivna. Radikali su definisali svoju
poziciju - Ne}emo da vas o`ivimo, nama izbori odgovaraju; {to se vi{e
sva|ate, za nas je bolje. Demokratska stranka Srbije mo`e da bude na
vlasti samo dok traje ova paraliza. Ovo }e morati da prelomi Demokratska
stranka. Odluka je prvi put potpuno u rukama Demokratske stranke i
neverovatno je da ona }uti. Najvi{e govore Dinki}, Rasim Ljaji}, ljudi koji
nisu iz Demokratske stranke. To postaje njihova strana~ka politika - Mi
}emo izdr`ati sve, kao sveti Sebastijan koga ga|aju strelama i mu~e, ali
mi }emo izdr`ati radi gra|ana Srbije. Ne vidim kako ta politika mo`e da
usre}i Srbiju.
Ne radi se tu o obra~unu s Ko{tunicom, nego o ne~em sasvim drugom - da
li DS po{tuje volju gra|ana. DS je izlepio ceo Beograd - Hvala, Beogra|ani.
Eto, ja sam Beogra|anin, ja sam stvarno glasao za Tadi}a, hvala im {to su
mi se zahvalili, jako u~tivo i lepo od njih. E, a sada me interesuje {ta }e
raditi s mojim glasom. Znaju oni ta~no za{to sam ja glasao za njih, oni tu
nemaju zabunu. Glasao sam za evropske integracije, a protiv ~oveka koji
to ne}e. Imao sam prijatelja koji se o`enio jednom devojkom zato {to mu
se ona jako udvarala. Pitao sam ga kako se to na kraju tako zavr{ilo, a on
mi je rekao da ga je ona svakog dana ~ekala pred ku}om. Ona je jako niska,
a on je jako visok i kada on iza|e iz ku}e, ona ga zagrli i ne da mu da ode.
I kao na filmu, on krene, a ona ga uhvati za nogu i on ne mo`e da ode. I valj-
da se to njemu stra{no dopalo i po~eo je vezu s njom i na kraju se o`enio
njome. Meni Tadi} i Ko{tunica po~inju da li~e na takav neobi~an par;
jedan te stalno hvata za nogu, ne da ti da mrdne{ i umesto da ka`e{ -
Ne}emo mo}i ovako - ti popusti{.
Svi oko mene su ili besni ili mra~ni i svi su po~eli da raspravljaju o psiho-
lo{kom profilu Vojislava Ko{tunice. Ovih dana slu{am mnogo amaterskih
@arko
Kora}
psihoanaliza. Na{ veliki reditelj Du{an Makavejev je diplomirao psi-
hologiju. On je bio opsednut Milo{evi}em i bio je po~eo ponovo da ~ita
svoje knjige iz psihologije i da se raspituje kod psihologa klini~ara i s
njima da poredi svoje bele{ke o psiholo{kom profilu Milo{evi}a. Sada cela
Srbija po~inje da li~i na Du{ana Makavejeva. Svi su u potrazi za definici-
jom Ko{tuni~ine li~nosti, cela Srbija je po~ela amaterski da se bavi psi-
hoanalizom. Ko je taj ~ovek, kakav je njegov lik, kakva je to psiholo{ka
struktura? Ljudi su toliko prepadnuti i besni i izdani. A Ko{tunica nema
mnogo veze s tim. Zna se da ovu vladu ~ini koalicija tri stranke, zna se da
jedna stranka mo`e da sru{i vladu, zna se da radikali ne}e podr`ati ma-
njinsku vladu - sve je vrlo prosto. Ako se ni{ta ne promeni u slede}e dve
nedelje, Demokratska stranka je re{ila da o`ivi Ko{tunicu i on }e biti kao
vampir Nosferatu, ni `iv, ni mrtav. Nema ga, ali hoda i deluje. To mo`e da
se desi.
Setite se kako je Ko{tunica tra`io izbore od \in|i}a s obrazlo`enjem da
\in|i}eva vlada ima samo dvadeset odsto podr{ke. Ova vlada ima podr{ku
manje od deset odsto bira~a, Velja Ili} je dobio manje glasova nego onda
Mar{i}anin, ali Ko{tunica to ne prime}uje. On ima istorijsku misiju da
spase Srbiju. To je ~ovek koji ho}e Albance u svojoj dr`avi, a na be~kim
pregovorima ne mo`e da sedne ni za ve~eru s njima. Imam prijatelje
Albance i znam da su oni to do`iveli kao te{ku uvredu, iako su je o~ekivali.
Pa ja bih otkazao svoju sahranu, samo da sedim na toj ve~eri.
Izgleda da Ko{tunica nikada nije preboleo pad s vlasti 2003. godine i ras-
pad poslednje Jugoslavije, kada je izgubio mesto njenog predsednika.
Izgleda da se od toga nikada nije oporavio i da ne `eli da po drugi put
padne s vlasti.
Posle progla{enja kosovske nezavisnosti do}i }e do ozbiljne krize, nemira
u ve}im gradovima Srbije, paljenja izloga, razbijanja stranih banaka, pa-
ljenja vozila ambasada, napada na neke politi~ke stranke, do}i }e kolone
izbeglica s Kosova, a mogu}e je i neko nasilje na Kosovu. Zapaljiva retori-
ka u jednom ~asu po~inje da obavezuje politi~ke aktere. Nikoli} dobija
izbore, a ustav koji je Tadi} usvojio predvi|a smenu predsednika. Cinici
ka`u da }e ovo biti najkra}i mandat Borisa Tadi}a. Bira se radikalski
predsednik, Ko{tunica odlazi u penziju, jer je ispunjen njegov `ivotni san
- Srbija je uni{tena i odse~ena od evropskih integracija. ̂ uo sam ljude koji
ka`u - Ne}e valjda Zapad to da dozvoli. Re}i takvo ne{to je znak velike
regresije i pada mo}i rasu|ivanja. Razumljiva mi je `elja ljudi da se pojavi
236
08
.02.
08
. neka velika sila i re{i stvar, ali to nije realno. Ima i ovih koje se vajkaju -
[teta {to Srbija nije okupirana. Znate, mo`emo da crtamo istoriju, pa da
zamislimo da Milo{evi}a nije bilo. Jo{ je Lav Tolstoj rekao - Od pro{losti je
lep{a sada{njost, a najlep{e je ono {to nikada nije ni bilo. Ne vredi nam da
crtamo ono ~ega nema. Uvredi}e se Toma Nikoli}, ali pravi Ko{tuni~in
nastavlja~ u simboli~kom smislu je postala Radikalna stranka. Nekada su
neprijateljski nastrojeni prema DSS-u, Ko{tunicu zvali [e{eljem u fraku.
Sada je o~igledno i Nikoli} obukao frak. Sada su dvojica u fraku, pa }e onaj
ve}i s frakom uvek biti atraktivniji za glasa~e. To je taj najgori scenario.
Svetlana Luki}:
Mislite da }e radikali pobediti zajedno sa socijalistima, pri ~emu veliku
ulogu igra i Dontov sistem, koji dodaje glasove najve}oj stranci?
@arko Kora}:
Dontovim sistemom oni uvek dobiju dodatnih ~etiri-pet-{est odsto, u za-
visnosti od toga koliko se glasova raspe na male stranke, koje }e ostati
ispod cenzusa od pet odsto. Sada su u prvom krugu na {ezdeset odsto
izlaznosti radikali dobili ~etrdeset odsto glasova, a socijalisti {est. To je
~etrdeset {est odsto na koje dodaje{ jo{ nekoliko procenata. Tadi} ra~una
da bi mogao da uzme vlast s manjinama, on plus Bo{njaci, plus Ma|ari,
plus Romi, plus mo`da jo{ neka manjina. Zna~i, i jedni i drugi su
pripremili ra`anj za zeca koji je u {umi, ali mogli bi ga uhvatiti i jedni i
drugi. [ta bi spre~ilo dolazak radikala? To da Demokratska stranka po~ne
da vodi potpuno druga~iju politiku, da se okrene gra|anima i ka`e im -
Vidite li vi ovo? Zar ne bi bilo normalno da Boris Tadi} ve~eras na televi-
ziji pro~ita {ta pi{e u tom sporazumu s EU? Da ~ujemo da se tu ne pomin-
je Kosovo i da vidimo da su predvi|eni razgovori o ukidanju viza. Tadi}
treba da nam objasni da se Ko{tunica sveti Evropskoj uniji zato {to nam
uzima Kosovo, a ne ka`e nam {ta bi uradio s milion i osamsto hiljada
Albanaca. Ne ka`e nam kako on zami{lja njihovu pacifikaciju. Ho}e li da
zove ove iz Ju`ne Afrike da mu oni objasne kako se to radi? Kada smo
poslednji put silom poku{ali da zadr`imo Kosovo, bombardovao nas je
NATO. Ho}e li ponovo da nas bombarduju? Vi{e od hiljadu ljudi je poginu-
lo u tom ratu. Zna~i, Tadi} ni{ta od toga ne izgovara, nego samo ka`e - Ja
sam za evropske integracije.
Novinari su trijumfalno otkrili javnosti sadr`aj tog dokumenta, umesto
da je Demokratska stranka sazvala veliku konferenciju za {tampu i
podelila svima taj dokument. Trebalo je da ga kao letak izlepe po svim
@arko
Kora}
}o{kovima Srbije, da ga ubace u svako sandu~e. Kada su nam dostavljali
sliku Borisa Tadi}a, bilo im je lako - za{to to ne urade i s ovim sporazu-
mom? Ali ne, oni se povla~e - Dobro, ako to izaziva takve probleme, hajde
malo da sa~ekamo. Ja to ne razumem. Mora{ da se suprotstavi{ aktivno.
To potpuno izostaje. Zna~i, po{to ja postojim, postoji i evropska opcija. To
nije dovoljno, ti svaki put treba da reafirmi{e{ tu ideju, koju je Ko{tunica
tako ozbiljno ugrozio.
Ko{tunica je najzaslu`niji za povratak radikala, jer ve} tri godine {alje
odgovaraju}e politi~ke poruke - Hag je deveta rupa na svirali, Evropa nas
ne razume, maj~ica Rusija. Svi su i{li u Rusiju da dobiju imprimatur,
dozvolu da mogu da budu predsedni~ki kandidati. To je stra{no. ^uo sam
da je bilo protokolarnih skandala u Rusiji. Ko{tunica je insistirao da bude
pored Tadi}a, bez obzira na to {to je protokol predvi|ao samo razgovor dva
predsednika. Bilo je i neprijatnih trenutaka otimanja mikrofona.
Zna~i, po ovom scenariju Srbija postaje radikalska i pred nama je nekoliko
godina ~ekanja da se to promeni. Zato sam ja na ovim izborima bio protiv
logike - {to gore, to bolje. Ta logika nije ta~na, nema tog dna, dno ne pos-
toji. Jedan ~uveni psiholog je posle godinu dana provedenih u koncentra-
cionom logoru napisao knjigu o svom iskustvu. Jednom je gledao krema-
torijum, iz dimnjaka nije i{ao dim, pa je bio sre}an, jer je znao da toga
dana ne spaljuju ljude. Zna~i, mo`ete do}i na ovaj nivo deskripcije sre}e.
Mi nismo ni blizu toga, naravno, ali da ste sre}ni {to vas nisu ubili toga
dana na ulici ili {to ste na{li kilo hleba - to je mogu}e. Zna~i, Demokratska
stranka odbija da se aktivno bori, nego sve ovo ispada kao neka borba
elita, kao neki superbol: tuku se Tadi} i Ko{tunica, a narod se smeje tele-
fonskim sednicama vlade. To stra{no ruinira Demokratsku stranku, ne
znam kako ona to ne vidi. Zavitlava te ~ovek koji ne mo`e da dobije ni sto
pedeset hiljada glasova.
Glasa~ DS-a }e slede}i put da ka`e - Za{to ja da glasam za Tadi}a, za{to ja
uop{te da glasam? Pa to nema nikakve veze, na vlasti su oni koji su
najlukaviji, najbeskrupulozniji. To ruinira volju glasa~a. Ova agonija je u
stvari posledica ubistva Zorana \in|i}a. Se}am se razgovora s jednom
starom `enom, koja mi je za vreme rata, posle nekog stra{nog pokolja,
rekla - [ta }e im ta teritorija, kada na njoj vi{e nema ljudi? Ona je tom
re~enicom obesmislila ceo taj rat. Isto va`i i za Tadi}a - [ta }e ti glasovi,
kada s njima ne}e{ ni{ta uraditi? Odmah posle svoje pobede, on je pozvao
Tomu Nikoli}a na razgovor. Ma ne Tomu Nikoli}a, mene zovi, ja sam
238
08
.02.
08
. glasao za tebe. Tadi}u kao da je va`niji onaj koji nije glasao za njega, nego
ja koji sam glasao. To je bizarno shvatanje politike, nikad takvo ne{to
nisam video. Se}ate li se Tadi}eve izborne parole - Zajedno idemo u
Evropu? Umesto da nam ka`e - Ne daju nam, ova vlada ne mo`e da opstane
i pozivam vas na izbore. Shvatili bi to ljudi i ponovo bi glasali za Tadi}a.
Ne, Bubalo je odmah rekao - Vlada ipak funkcioni{e, nemojte da sada zake-
ramo.
To je dana{nja Srbija. Mislim da se na ~e{kom bolnica ka`e - nemocnica.
Nemo}ni, tako meni deluje jedan deo na{e politi~ke elite. A mi koji govo-
rimo ovako, mi smo ekstremisti.
Zoran \in|i}:
Pratio sam ovu predizbornu kampanju predsedni~kih kandidata i mogu
da ka`em, sla`em se s ponekim porukama koje su oni emitovali, sla`em se
s tim da treba vratiti osmeh narodu u Srbiji, sla`em se da moramo da se
borimo protiv kriminala, protiv mafije, sla`em se da treba da sa~uvamo
zemlju u kojoj `ivimo i da uvedemo vi{e reda u nju. Ni{ta tu nije sporno.
Jedno je me|utim sporno, da li su ti ljudi oni koji mogu da ostvare te ci-
ljeve? Da li onaj ~ija stranka je unesre}ila stotine hiljada ljudi ima moral-
no pravo da pri~a o osmehu? Za{to su nas unesre}ili, ako ho}e da nas
obraduju? Mogli su pre dvanaest godina da nas obraduju time {to se
uop{te ne bi pojavili u Srbiji. I ovaj drugi, koji ka`e - mafija, kriminal. On,
ka`e, ima najvi{e iskustva u tome, pa }e biti uspe{an. To me podse}a na
onog piromana koji se javio na konkurs za {efa vatrogasne slu`be i ka`e -
Imam iskustvo u postavljanju po`ara, izaberite me za tu funkciju, u`ivam
kad vidim po`ar. ^udan je i ovaj tre}i koji ka`e - Sa~uvao sam jednu
dr`avu, sa~uva}u i drugu. Da vas pitam kao sugra|anin - dve koze da
imate, da su vam va`ne i da imate alternativu da ih pustite da se same
~uvaju ili njemu da ih date da ih ~uva, {ta biste izabrali? Da se same
~uvaju, naravno.
To izgleda ima samo kod nas u Srbiji - kad je neko nesposoban, onda ga iz
milo{te zovu nacionalistom. Ja ne znam {ta je to u nesposobnosti {to je
nacionalizam, {ta je to, koje je to zadovoljstvo da nalazite opravdanje za
poraz pre nego {to u|ete u utakmicu. Nije to nacionalizam, to je kompleks
ni`e vrednosti. Mi smo narod koji ulazi u svaku utakmicu sa `eljom da
pobedi, ne moramo da pobedimo, ali borimo se za pobedu. Mora toga
mnogo da se promeni u Srbiji i zato smo mi ovde i zato svakoga dana radi-
mo na tome. Nema sumnje, mnogo stvari u Srbiji nije u redu i mnogo
Zoran
\in|i}
stvari u Srbiji mora da bude bolje, ali prva stvar koja treba da se promeni
jeste da se ponovo uva`ava rad, da politi~ari rade, a ne da mudruju, da se
rezultati vrednuju, a ne namere, ne poza. Dosta je manekena u ovoj Srbiji,
previ{e ih ima.
Zamislite u jednoj ko{nici da se organizuju izbori za predsednika ko{nice
i onda se seti trut, deset godina je spavao, mudar je, nikom se nije zame-
rio, krila nije pokvasio i odlu~io je da se kandiduje. Svi ga vole, a {to da ga
ne vole, kad je trut? I krenuo po Srbiji da ogovara p~ele radilice, mrzovo-
ljan, podgojen, ljut, uvre|en, ni{ta mu ne valja, ne rade dovoljno, ima trut
primedbe. Njega da pitaju, radili bi jo{ vi{e. Sre}om, niko ga ne pita. I kre-
nuo trut po Srbiji i otkrio veliku tajnu - lo{e se `ivi u Srbiji, otkrio Ame-
riku. I on se uvredio i po~eo je da tra`i krivce za{to se tako lo{e `ivi u Srbi-
ji, kada je njemu dobro u njegovoj toploj ko{nici. Smislio bi on mnogo
dobrih recepata, ali neko drugi treba da vu~e kola umesto njega.
Nije tajna i svi mi to znamo - u Srbiji se te{ko ̀ ivi, ali dragi prijatelji, to nije
novost. To je tako proteklih deset godina, to je tako proteklih petsto godi-
na. A ho}ete li da vam ka`em {ta je novost u Srbiji? Novost je da neke stvari
po~inju da funkcioni{u. Srbija po~inje da pokazuje svoje lepo lice, izvla~i
se iz blata. Oni koji to ne mogu da izdr`e, jer su ru`ni u sebi, ma`u je pono-
vo blatom.
Probudili smo ga i 5. oktobra ovde smo ga doneli! Nije do{ao, doneli smo
ga!
Hvala vam {to ste ve~eras ovde i hvala vam {to }ete biti ovde kada god to
bude bilo potrebno Srbiji. @iveli.
...
Svetlana Luki}:
^uli ste pesmu Respect yourself. Boris Tadi} i Demokratska stranka
izgleda nemaju ba{ mnogo samopo{tovanja, sude}i po ovim prvim da-
nima posle drugog kruga predsedni~kih izbora. Boris Tadi} ne sme
ni{ta da pokrene, ni{ta ne sme da pipne dokle god misli da tempirana
bomba kuca u njegovu korist. Malo mu je izgleda dva, tri miliona glaso-
va da po{tuje sebe i svoje glasa~e. Pitanje je koliko miliona glasa~a je
potrebno da bi se on ohrabrio da Ko{tunici ka`e da je vreme da
popri~aju o tome ko ima najvi{e legitimiteta da kreira politiku ove
240
08
.02.
08
. zemlje. Ako predsednik i njegova stranka nemaju samopo{tovanja, ako
to zna~i da nas svakog dana time zakopavaju u `ivi pesak, mora}emo
ne{to da preduzmemo.
^ini se da nas, gra|ani i gra|anke, ulice zovu. To {to nemamo snage da
iza|emo na ulice ne zna~i da nas one ne zovu. I kad bismo iza{li, to ne
zna~i da bismo ne{to uspeli da uradimo, ali to bi bila jedna izjava - da
ove svinjarije ne mogu tako lako da se nastave bez otpora. I onih sto
dvadeset hiljada Turaka, koji su iza{li na ulice Ankare pro{le nedelje
da protestuju zbog namere Erdogana da vrati fered`e na univerzitet,
znaju da ne}e uspeti, ali su iza{li da ka`u {ta misle, iza{li su da ka`u
da znaju da posle fered`a na univerzitetu slede fered`e u dr`avnim
institucijama, u bolnicama, u sudovima, odnosno da znaju da je kraj-
nji cilj ukidanje sekularne dr`ave. I Ataturkova deca su iza{la na ulice.
Na ulice Srbije sve vi{e izlaze fa{isti i klerofa{isti. ^uli ste o akciji
Obraza, a jutros oko pet sati je ba~ena eksplozivna naprava na parking
u zoni tr`nog centra Merkator, ovde na Novom Beogradu. Jedan prozor
prodavnice u prizemlju je razbijen eksplozijom, policija je iza{la na
mesto doga|aja, vr{i se uvi|aj. Nastavljamo Pe{~anik, u nastavku
emisije slu{ate mladog sociologa Ivana Kuzminovi}a, iz Helsin{kog
odbora za ljudska prava u Srbiji.
Ivan Kuzminovi}:
U nedelju, kada su se zatvorila bira~ka mesta i kada je CESID izneo jasno
predvi|anje da postoji sto i ne{to hiljada glasova razlike, meni je moj tata,
sad ja kao Tadi}, poslao SMS. On je ina~e tipi~an glasa~ Demokratske
stranke, ali poslao mi je poruku - ^estitam, nadrljali smo. Tadi} ima dva
miliona i trista hiljada glasova, od ~ega je najmanje milion glasova do{lo
od potpuno upla{enih ljudi. E, ako on misli da na dva miliona i trista hilja-
da ljudi uvek mo`e da ra~una, mi smo stvarno nadrljali s njim. Ali
najva`niji utisak izbora za predsednika republike jeste da je 3. februara u
pola deset Srbija odahnula, da bi se ~etrdeset osam sati kasnije javio
gazda Srbije i rekao - ^ekajte, vi ste malo zaboravili na mene. Gazda Voju
su, iz meni nepoznatog razloga, ljudi proglasili za nekakvog gubitnika
ovih izbora. DSS }e dobijati sve manje i to je u redu, ali to nema nikakve
veze sa {tetom koju taj ~ovek jo{ mo`e da napravi.
Mislim da }e on sada potpuno zaokru`iti politi~ko delovanje DSS-a od 5.
oktobra, a to je da se sve {to ima veze s Evropskom unijom proglasi za ulti-
mativnog neprijatelja Srbije. To je situacija kada neko treba da pozove
Ivan
Kuzminovi}
institut za psihijatriju. Ko{tunica nam je ~etrdeset osam sati posle izbo-
ra pokazao {ta je realnost. Ja mislim da ni Mirko Marjanovi}, dok je bio
premijer, nije govorio tako te{ke stvari o Evropskoj uniji, to je bio posao
Mire Markovi}. I sada, iz DSS-a, iz vlade dolaze takve poruke da se
briselske birokrate ve} ~e{kaju po glavi. Primetio sam da je Euro News
prvi put nazvao Ko{tunicu samo nacionalistom. Svet je napokon shvatio
{ta je Ko{tunica, ali malo prekasno, jer Ko{tunica dr`i to {to dr`i. Ovo je
samo jedna bizarna situacija u kojoj se pokazalo da ni predsedni~ki izbori,
ni zasedanje vlade, ni zasedanje skup{tine, nijedna institucija
demokratskog `ivota ovde vi{e nije zagarantovana. Republi~ka izborna
komisija odla`e polaganje zakletve predsednika republike zato {to je u
Boljevcu, koji ima trista glasa~a, lokalni DB-ovac na prethodnim izborima
zapamtio da }e nekome da istekne li~na karta. I ispostavilo se da je ovaj
zaista glasao bez, mo`e{ misliti, va`e}e li~ne karte. U ovoj legalisti~koj
Srbiji RIK bi mo`da mogao da jo{ jednom prekontroli{e izvod iz mati~ne
knjige ro|enih Borisa Tadi}a, da na|e neku gre{ku i potpuno obori izbore.
A onom Mikiju Mausu \eli}u bih predlo`io da svoje nao{treno penkalo
stavi u koverat i po{alje ga Oliju Renu za uspomenu. Slu{amo te gluposti
da on o{tri tu olovku ve} mesecima, a znamo da ne}e biti potpisan taj spo-
razum.
Ko su dva miliona i dvesta hiljada ljudi koji su glasali za Nikoli}a? Kladim
se da me|u njima postoji najmanje milion ljudi koji pate od stokholmskog
sindroma. Otmi~ar te dovede u nemogu}u poziciju, mo`da te i maltretira,
ne zna{ da li }e{ `ivu glavu da izvu~e{, ali posle nekog vremena ti razvije{
simpatije za njega. Postoje neki ljudi kojima ovde ni{ta nije jasno. To nije
bolest zbog koje se neko hospitalizuje, ali to je bolest zbog koje ostali ne
`ele da `ive u ovoj zemlji, jer }e uvek da se pojave ti ljudi sa svojim sindro-
mom i uvek }e da izigravaju i `rtvu i nasilnika, i agresora i pa}enika. Fer
je da postavite pitanje - Mo`emo li i{ta da napravimo od ovoga dru{tva? Da
li je ovo dru{tvo istrulilo do te mere da }e ljudi i za dvadeset godina gov-
oriti o istim sranjima o kojima ti i ja sada govorimo, o istoj Srbiji, o istoj
eliti, o istom tre}em putu u Afriku, na Mars, u Keniju, u Rusiju, gde god?
To je situacija koja vi{e nije fer. Mo`da treba napraviti nevladinu organi-
zaciju koja }e imati zadatak da evakui{e odavde dvesta dvadeset hiljada
najpristojnijih ljudi, a sve {to ima manje od dvadeset pet godina je pristo-
jno, da im svima po`elimo sre}an put, da iskoriste fondove Evropske unije
za obrazovanje i da se nikada vi{e ne vrate ovde. Koliko je godina za moju
generaciju pro{lo pod Ko{tunicom? Ja mislim da taj broj vi{e ne smemo
naglas da izgovaramo. Znam za{to smo izgubili 2003. godinu i koga su
242
08
.02.
08
. ubili i za{to smo i ekonomski i onako izgubili tu godinu. Nemam pojma
za{to smo izgubili 2004, nemam pojma za{to su u pro{loj godini meseci
pro{li da bi oni sastavili ovu bizarnu vladu, koja }e sada mo`da da padne.
I onda }e da nas zajebavaju jo{ devet meseci da naprave istu bizarnu stvar.
To je ve} situacija u kojoj vi{e nema zezanja. Ja ne ka`em da je gotovo, ali
mislim da je vrlo blizu gotovog, jer vi{e nema povratka. 1991. si mogla da
misli{ - Samo da pro|e ovaj rat, pa }e biti bolje, 1995. si mo`da mislila -
Hajde da nam ukinu sankcije, pa }e biti bolje, 1996. ljudi su stajali na zimi
- Hajde da sklonimo ovog skota, koji je potrajao jo{ ~etiri godine, pa }e biti
bolje. Onda smo skinuli sotonu, a do{ao je drugi sotona. Ja ne vidim gde je
kraj tog ciklusa. Kako se zove taj koga mi treba da sklonimo da bi nam
sutra bilo bolje? Pitanje je da li je to uop{te samo Ko{tunica. Da li je sta-
nje stvari jezivo? Jeste. Da li je nepopravljivo? Vrlo mogu}e. Naravno da je
deo tog bespovratnog puta da ti u|e Gasprom, da ti do|e sa svojim investi-
cijama, sa svojim divnim novcem. Postoji mogu}nost da je Gasprom na~in
da Ko{tunica mo`e da vlada narednih dvadeset godina, a da ni ne iza|e na
izbore, mada ga nema u politi~kom `ivotu, da sedi tamo na onom njego-
vom smrdljivom Dor}olu, izvinite Dor}olci, ali taj kutak je smrdljiv zbog
njega, i da vlada.
Pitanje evropskih integracija je klju~na ta~ka. Postoje zemlje koje iz ovog
ili onog razloga nikada ne}e biti dostojne evropske porodice i o tome
po~inje da se govori u EU. Mo`e postojati ta tre}a grupa zemalja koje nika-
da ne}e pri}i Evropskoj uniji. To }e vam biti isto kao da ste Zanzibar,
daleko ste od EU kao Afrika. Ko nam je kriv {to smo se rodili u Srbiji? Ja
sam siguran da u Keniji, koja je na ivici gra|anskog rata, postoji dvesta
dvadeset hiljada ljudi istih kao mi, pristojnih, za~e{ljanih, tu{iraju se,
~itaju knjige, zavr{avaju fakultete, ali su u Keniji i {ta sad? Mo`da }emo
mi ne{to uraditi na slede}im parlamentarnim izborima, ko god da smo to
mi, mo`da }emo povu}i tu Demokratsku stranku, mo`da }e se za deset
godina napraviti neki mladi lav od lidera, samo {to ja nemam tih deset
godina. Ali to je to - ko nam je kriv?
Evo samo dva primera kako dr`ava Srbija i grad Beograd postupaju prema
etni~kim manjinama. U centru Beograda je kosovski Albanac, koji je
do{ao u Beograd pedesetih godina pro{log veka, sagradio ud`ericu,
ku}icu u jednoj ulici blizu centra grada. I ta ku}a od 1957. do 2008. stoji
takva mala kakva je. Taj ~ovek je umro, on ima }erku, }erka ima albansko
ime, srpsko prezime, ima decu. I do|e dr`ava Srbija i grad Beograd, skup-
Ivan
Kuzminovi}
{tina op{tine Savski venac i sru{i ku}u iz 1957. zato {to je nelegalna. U
stvari, sru{i ku}u zato {to je, kako investitor ka`e, ta `ena [iptarka koju
treba vratiti na Kosovo. A i njemu se ba{ ta parcela svi|a, jer ima
mogu}nost da sagradi divne ~etiri hiljade kvadratnih metara prostora na
njoj. Tri ̀ ene iz nevladinog sektora su do{le na minus deset stepeni, do{ao
je bager, do{la je policija - sru{ili su to. Ne znam koga nisam zvao,
funkcionere Demokratske stranke, gradskog ovog i onog, jer je to bila pri-
lika da se ka`e - Nije va`no da li si Albanka, ti `ivi{ ovde sto godina, ti si
Beogra|anka.
Druga stvar, znamo da se ve}ina institucija dr`ave Srbije iselila s Kosova
1999. I na primer, Podujevo je u Kru{evcu, ne{to je u Ni{u, ne{to u Vranju,
ne{to u Kragujevcu. I sada ti, ako si kosovski Albanac, po rezoluciji 1244
kao gra|anin republike Srbije ima{ pravo na dokumenta. I ti krene{ iz
Podujeva za Kru{evac, u|e{ u vatrogasni dom u kome je sada policijska
stanica i `eli{ izvod iz mati~ne knjige ro|enih. Daleko bilo da `eli{ li~nu
kartu ili ne{to tako stra{no kao {to je paso{. Zna{ li koliko to ko{ta danas?
Izvod iz mati~ne knjige ro|enih - 160 evra, dr`avljanstvo - 200 evra,
voza~ka dozvola - 700, a paso{ - izme|u 1.000 i 1.200 evra. Dr`ava Srbija
to ne mo`e legalno da ti naplati, ali ti tamo ka`u - Vi ste manjina, nemamo
formulare na albanskom. Ali @ika, biv{i pandur iz Podujeva, sedi preko
puta u kafani i mo`e{ s njim da se dogovori{, jer @ika ima formulare na
svim jezicima nacionalnih manjina za 160 evra. Kakav je odnos Srbije
prema tim ljudima, kakav je na{ odnos prema njima? Mi smo odvratni,
grozni smo kao dr`ava i mislim da je svako ko svoju teritoriju mo`e da
zaokru`i nekom olovkom i odvoji je od Srbije, u stvari du`an da to i uradi.
Smak sveta je bio kada je Ko{tunici oti{la Crna Gora. A ona je dobila spo-
razum o stabilizaciji i to ovde niko nije primetio. Dakle, to {to mi
poku{avamo da potpi{emo, za {ta ovaj re`e penkalo, {to ovaj ne}e da mu
da dopu{tenje, to privremeno {to mi treba da potpi{emo, oni su ve} pot-
pisali u potpunosti. Pa naravno da svako normalan `eli da se odvoji od
tebe, zato {to se pona{a{ prema njemu kao da je stoka i on ne `eli da `ivi s
tobom.
Ali me ba{ zanima {ta se podrazumeva pod blokadom Kosova. Da li to
zna~i da ministar energetike prese~e struju? [ta ako se na Kosovu uz
pomo} Srbije napravi neka vrsta humanitarne katastrofe? I ono bizarno
pitanje, kako te Srbe, koji su naravno predmet tvoje pa`nje i razlog za{to
mi sve ovo radimo, da za{titi{ od te ekonomske i energetske blokade? Oni
244
08
.02.
08
. nisu normalni kada danas, 2008. godine, predla`u blokadu bilo koga.
Ljudi, nama gori Sand`ak, to kada se zapali - ne gasi se lako, tamo postoje
trideset tri interesne grupe, kombinacija verskih i politi~kih interesa, to je
jezivo. U Vojvodini su Ma|ari pali ispod tri odsto op{te populacije u Srbiji,
a po Savetu Evrope to je znak za uzbunu. U Srbiji postoje pomeranja van
Kosova, postoji siroma{tvo, postoji Srbija ju`no od naplatne rampe kod
Bubanj Potoka. Mi svi treba da se uhvatimo za glavu jer nam gori zemlja,
a ne da nas boli glava za neki deo teritorije, koji je ve} potpuno izgubljen.
Neko je lepo pitao - ̂ ega }e Samard`i} da bude ministar za mesec dana, da
li ministarstva za nezavisnu republiku Kosovo i Metohiju, priznatu od
pola sveta? Ili ministar za 1389. godinu? Samard`i} dole zavodi stra-
hovladu, postrojio je jednog ~oveka koji je u~estvovao na izborima kao
kandidat i rekao mu - [ta ti ima da se zaklinje{ pred kosovskim instituci-
jama, kad sam ja vlast ovde? A ova dvojica u vladi, koji su, svaka im ~ast,
deset-petnaest godina proveli u inostranstvu, imaju neverovatno profe-
sionalno iskustvo u ekonomskom, bankarskom sektoru, zavr{ili Harvard
i do{li ovde - oni su u stvari likovi iz crtanog filma, ti ljudi ne postoje u
pravom `ivotu. To su Miki Maus Bo`idar \eli} i ovaj Sun|er Bob
Kockalone s dva zuba, ministar spoljnih poslova. Ja ne znam da li se to u~i
na Harvardu, ali neverovatna je ta sposobnost da u jednoj minuti
proizvede desetine potpuno besmislenih re~enica za koje ni sam ne zna
{ta zna~e, ni novinar preko puta njega ne zna, ni ja ne znam {ta zna~e.
\eli} se pretvorio u ~oveka koji ju~e ka`e - Nema nikakvih problema u
vladi. Pa ~ekaj, }uti. Ako ne zna{ {ta da ka`e{, hajde }uti, idi u Brisel, idi
kod ̀ ene u Pariz. Imamo te ljude koji su navodno najsposobniji, ali ako oni
misle, a misle, da mi sada mrtvi hladni mo`emo da u|emo u Evropsku
uniju, ovako slinavi, ovako nenormalni, da je za to dovoljna samo njihova
elokvencija, obrazovanje i u{tirkana ko{ulja i odela - e, pa to stvarno ne}e
mo}i u ovom veku.
Pojavi}e se zamor u Evropskoj uniji - Vi nama niste potrebni, a ne obrnu-
to. Njima nisu bile potrebne ni Rumunija, ni Bugarska. Evropska unija
jako sporo u~i, ali kada nau~i neku lekciju, pojavi}e se tri stotine birokra-
ta koji }e u~initi sve da se ono na ~emu su se prethodni put zeznuli ne
ponovi. Pogledaj Hrvatsku, vidi{ da im je Evropska unija prekinula dovod
nekog fonda. To je poruka - Znate {ta, mi smo to nau~ili s Bugarskom i
Rumunijom, primili smo ih takve-kakvi su, a sada imamo problema s
njima, ali vi ne}ete u}i tako lako i to sigurno ne}e biti prvog januara 2009,
nego mo`da prvog januara 2011. ^ak i kada u jednoj zemlji postoji ta
kona~na odluka elite i gra|ana da se ide u Evropsku uniju krupnim
Ivan
Kuzminovi}
koracima, ~ak i tada }e do}i neke birokrate iz Brisela i re}i - ^ekaj, da mi
malo vidimo ove papire, ~ekajte, treba da ispunite 350.000 uslova, mi smo
to spustili na 3.000, ali vi ste ispunili samo 1.700, {ta je s ovih 1.300? A ti
u Srbiji ka`e{ - Mi ne ulazimo u NATO, jer to vre|a Ruse. I ova javnost je
preko toga pre{la, a to nije mala stvar, to je u skup{tinskoj odluci, neko }e
jednom morati to da nadglasa, skup{tina }e morati da ka`e - Izvinite, zeza-
li smo se, ho}emo u NATO. Ovo dru{tvo nema tu odluku. Ni Mladi}a niko
vi{e ne pominje. Oti{la je Karla del Ponte, mi ne znamo ni kako se taj novi
~ovek zove, a i on, niti se javlja, niti dolazi. Srbija mo`e da ostane u ovom
statusu doveka, a to je status - ni ovamo, ni onamo, to je taj tre}i put
ruskog i pararuskog kapitala. Samo zamisli da su Rusi kupili Aerodrom
Beograd, JAT, u{li u bankarski sektor, pa to je da odmah pakuje{ torbice i
ode{ negde u... pip. Ta elita je odlu~ila da je svako re{enje koje njih ostav-
lja na vlasti odli~no, a ta re{enja su katastrofalna po dr`avni interes, po
manjine, ve}ine, bele, `ute, sve koji `ive u Srbiji. Svi smo nadrljali. Deluje
kao da ni{ta ne mo`e da se uradi. Ovoga {to }u re}i }e da se uhvati trideset
analiti~ara u Novoj srpskoj politi~koj misli, ali naravno - izlazak na ulice.
Kakav izlazak na ulice, to je drugo pitanje, ko }e to da artikuli{e, gde je ta
masa, ko to vodi, kuda to ide. Ali uskoro }e od onih koji se ose}aju ovako
kao ja, a znam neke koji se ose}aju jo{ deset puta gore, na kraju postati
Crvene brigade. Majke mi, postoji mogu}nost da jedan procenat ljudi
stvarno prolupa.
Jedino Demokratska stranka mo`e da mobili{e moju mamu i mog tatu.
Oni pripadaju ljudima koji }e se pokrenuti samo kada im to Demokratska
stranka javi preko megafona. Pitanje je {ta je to {to }e pokrenuti
Demokratsku stranku. Meni je `ao, ali Boris Tadi} nije ~ovek za to. On je
u stvari morao da izgubi ove predsedni~ke izbore da bi mi pomerili
Demokratsku stranku. On je sada dobio mandat do 2013. da misli kako je
sve {to on radi dobro. Na koje poni`enje treba da nai|e Demokratska
stranka da bi se pomerila, nemam pojma, mo`da da dopusti crno-crnoj
koaliciji da napravi vladu u narednih nekoliko meseci. Hajde, neka
naprave radikali i Ko{tunica vladu, hajde, napravite je, pi~ka vam materi-
na, hajde vi{e, do|i, stani na crtu, da vidimo jednom kako to izgleda.
Mo`da bi to pomerilo Demokratsku stranku. Najgore je stanje koje sada
imamo - nema{ vladu, nema{ skup{tinu, nema{ RIK. Nema{ Republi~ku
izbornu komisiju - ovaj glasa za, nema kvoruma za, ovaj glasa protiv,
nema dovoljno njih protiv, pa {ta ste vi? - Ni{ta. Cela Srbija je Republi~ka
izborna komisija, nema odluke, nema vlade. Mi smo se blokirali, sociolozi
246
08
.02.
08
. to zovu blokirano dru{tvo, ali ovako blokirano dru{tvo je ve} unique case.
Srbija je, jebote, stalno neki novi slu~aj.
Tako da ja tu vidim ulicu kao re{enje. S druge strane, ovo je 2008, kakva
sad ulica? Bilo kako bilo, mi koji mislimo - hajde do|i, ti crno-crna, napravi
vladu, svi mi koji mislimo odve} stomakom treba da znamo da kada crno-
crna koalicija do|e na vlast, vrlo te{ko }emo je skinuti. Ako Ko{tunica za
dva meseca formira vladu s radikalima, pa to je jo{ tri godine, ej, ode prva
decenija dvadeset prvog veka. [ta je potrebno da mi iza|emo na ulicu?
Potrebno nam je da Toma i Voja naprave vladu. Ne znam kako }emo mi to
izvesti da iza|emo na ulicu, ali }emo, bogami, po~eti redovno da izlazimo.
Prvih dana }emo svi da se izduvamo, vide}emo sve ljude koje nismo videli
od 1996, a onda treba da odemo ku}i, sednemo i ~ekamo da oni do|u po
nas - a to nije lepa situacija.
Ovo je ono za {ta smo se borili 5. oktobra, ovo je demokratija. Ako Vojislav
Ko{tunica skupi 126 poslanika s radikalima, {to on vrlo lako mo`e da
uradi, i ako do|e kod predsednika republike, nema druge nego da
gospodin Tadi} uru~i mandat Vojislavu Ko{tunici i Tomislavu Nikoli}u.
To je demokratija, za to smo se borili, tu treba da budemo fer. A to {to smo
mi nadigrani u sopstvenoj demokratskoj igri, to je ve} drugo pitanje.
^ove~e, mi jo{ nemamo odgovor na pitanje ko je ubio Zorana \in|i}a, ej
bre, 2008. je godina, pa ~emu se mi onda nadamo? Pa nisu ubili po{tara,
ubili su premijera. Zna~i, oni su toliko mo}ni, to je ono \in|i}evo - imao je
brod, dr`ao je kormilo, upravljao levo-desno, a brod je i{ao kuda je hteo.
Kada koriste demokratske principe borbe, oni to rade savr{eno. Kada DSS
i radikali koriste demokratsku proceduru u skup{tini, oni su u stanju da
podnesu sto pedeset amandmana od kojih je svaki bolji od prethodnog,
manje ili vi{e, oni su u stanju da koriste fondove za izbore, oni su u stanju
da koriste besplatne minute preko RTS-a, ali su u stanju i da koriste sve
paralelne strukture mo}i, koje o~igledno svi oni imaju. Ko{tunica ima ono
{to je Milo{evi} imao, radikali su uvek imali neki svoj paralelni DB, neki
KOS, bog te pita {ta njih dr`i, a mi? Ko nas jebe, kad smo beski~menjaci.
Dobili smo dr`avu i nismo umeli ni{ta s tom dr`avom da uradimo. Nismo
umeli da raskrstimo s DB-om, jer smo od 5. oktobra imali trojanskog
konja. Ko{tunica je bio na vlasti kada je Rade Markovi} uni{tavao fajlove,
kada su pare oti{le na Kipar, kada su nestali podaci o ubistvima, o tome
{ta se desilo Ivanu Stamboli}u, sve je nekako nestalo. Pazi, u ovoj zemlji
ispade da je demokratski uspeh to {to ~ujem da }e Radetu Markovi}u opet
Zoran
\in|i}
da sude za ne{to. Jednom Radetu Markovi}u. Ej, jedan, a koliko je njih bilo,
koliko ih jo{ ima? Sto, sto pedeset, trista pedeset Radeta Markovi}a. Mi
nikada nismo uspeli da operacionalizujemo vlast koja nam je bila data, jer
je, kako ka`e moj omiljeni junak Bu{, osovina zla bila prejaka. Mi nismo
znali {ta s njima da radimo i danas pla}amo cenu toga, kao {to }emo je
pla}ati i sutra i jo{ neko vreme, bogami.
Kako da spojim ovo blato s nekom budu}no{}u? Kako nekom sa
sedamnaest godina da ka`e{ - Samo ti sedi, za deset godina }e ovo da bude
super? Ako to ka`e{, la`e{, la`e{.
Zoran \in|i}:
Ako niste za to da se ne{to sprovede, gospodo iz DSS-a, onda budite protiv
toga da se to izglasa, nego - ho}emo, ali da ne bude, mi bi, ali da ne. Recite
- ne}emo. Budite jednom iskreni, hrabri i zaustavite `ivot u ovoj zemlji.
Svaki dan odlaganja, to {to vi niste mogli, jer ste bili umorni, da do|ete na
ustavnu komisiju, pa mi danas imamo ovo {to je trebalo da imamo pre pet-
naest dana - ko{ta ovu zemlju prava da izveze deset hiljada tona june}eg
mesa u Evropsku uniju. Ko vama daje pravo da budete umorni u ime ovoga
naroda?
Ako ste umorni, idite pa spavajte, bre. Ako ovo ne bude izglasano, {ta }e
biti izglasano? Ni{ta, jo{ godinu dana }ete spavati, pa jo{ deset godina, pa
jo{ sto godina, kao Trnoru`ica koja ~eka svoga princa da je probudi. Pro{le
su bajke, ovo je realan `ivot, preuzmite na sebe odgovornost kao realni
politi~ari u realnoj zemlji ili, brate, sklonite se s politi~ke scene. Idite, pa
spavajte u nekoj bajci.
Svetlana Luki}:
Slobodan Samard`i} nas je podsetio da }e Srbija aktivirati akcioni
plan sutradan po progla{enju nezavisnosti Kosova. Dr`avna je tajna
{ta zna~e ti akcioni planovi, a bilo bi dobro da znamo o ~emu se radi, da
mo`emo da doprinesemo, da ne{to zapalimo, da ne{to razbijemo, da na
ne{to bacimo bombu, kao {to su jutros neke delije bacile bombu na
Merkator. Slovenci su zaslu`ili da prvi dobiju bombu iz dva razloga.
Prvi je {to su prvi podr`ali kosovske Albance u Cankarevom domu, a
drugi je to {to su predsedavaju}i zloglasne Evropske unije. Na redu su
Nemci, Amerikanci, Turci, ne pravimo pitanje, svi su oni isti. Slede nam
nedelje nacionalisti~kog divljanja, opet smo kao orangutani, ni{ta
nismo nau~ili iz svoje nacionalisti~ke pro{losti. Nacionalizam je bio
248
08
.02.
08
. oru`je kojim smo uspeli da satremo sve oko sebe, a sada je red na nas
same. Valjda }e neko da se seti da je nacionalizam oru`je koje je, na
primer, Ataturk upotrebio da preko no}i modernizuje pora`enu Tursku,
da je nacionalizam oru`je koje su Japanci od 1945. koristili da od
Japana naprave privrednu silu. U nastavku emisije slu{ate Teofila
Pan~i}a.
Teofil Pan~i}:
Ni{ta se posebno nije dogodilo, osim {to smo mi, onako poslovni~no, za
dlaku izbegli direktnu bruku i katastrofu. Me|utim, nisu pro{la ni dva
dana nakon izbora i do`iveli smo to da su nam Ko{tunica i cela ta kama-
rila, poslali poruku da njih to uop{te ne zanima. Njih uop{te ne impre-
sionira to {to smo se mi ne{to trtili i rekli da ho}emo ovo, a ne ono. Oni }e
da teraju svoje po svaku cenu, pa i po cenu svoje propasti i propasti Srbije.
To ludilo i mahnitanje je prevr{ilo svaku meru, i onu koju su predvi|ali
najve}i pesimisti. Mene to nije iznenadilo. Nisam nikakav prorok, ali
stvarno odavno trubim o tome posmatraju}i tog ~oveka i tu zaista opskur-
nu ekipu oko njega, ljude kao {to su ovaj Samard`i}, Simi}, Mile Savi}. Ti
vidi{ da su ti ljudi do te mere pomahnitali da postaju opasni za sebe i za
druge i da sve {to oni ~ine i {to }e ~initi ve} dobija klini~ku sliku. Stvarno
ovo ne ka`em s namerom da bilo koga uvredim. Ja ovo ka`em sasvim
ozbiljno i zaista postavljam pitanje da li postoji neki mehanizam u dr`avi
da se proveri da li je na{ premijer pri sebi. Da li je te ljude zahvatila neka
histerija, neki amok? - To postoji kao kolektivni fenomen, nije to samo
individualno. Da li ti ljudi imaju neki problem, da li nekako mo`e da im se
pomogne, a da se i nama pomogne tako {to }emo biti oslobo|eni od toga
da nas ti ljudi uvaljuju u tako duboka govna da u pore|enju s njima ono
{to smo do sada imali mo`e da izgleda kao dosta lep `ivot?
Uverenje da Ko{tunica sada mora da se prikloni Tadi}u, jer je video kako
stoje stvari, video je da je njegova specifi~na te`ina u bira~kom telu veoma
mala, izjalovilo se u roku od dvadeset ~etiri sata. I sva ta na{a kolektivna
analiti~ka pamet na gomili je spektakularno omanula. Imam tezu da je
ona spektakularno omanula upravo zato {to u~itava nepostoje}u racional-
nost u postupke Ko{tunice i njegovog bli`eg okru`enja. Bojim se da je
Ko{tunica krenuo u obra~un iz kojeg }e se vratiti - sa {titom ili na njemu.
On je de fakto rekao da njega ne zanimaju izbori, ni rezultati izbora, ni to
{ta ovaj narod misli. Taj ~ovek, koji se stalno poziva na narod, ~ak mu se i
koalicija zove narodnja~kom, rekao je da ga to ne zanima. Ja mislim da je
on zaista utripovao da je posrednik neke vi{e istorijske istine, da je njego-
Teofil
Pan~i}
va misija na zemlji da sa~uva sakralno Kosovo u sastavu Srbije i da je to
apsolutno jedina stvar koja je njemu va`na. Kada bi zamislila situaciju u
kojoj je cela Srbija spaljena, ali je Kosovo na neku foru ostalo deo Srbije,
Ko{tunica bi to smatrao pozitivnim ishodom. Ako sada ta~no interpreti-
ram njegove misli, a bojim se da sam u pravu, moramo da vidimo kakvo je
stanje prisebnosti tog ~oveka. Apsolutno mi nije interesantno da njega ili
bilo koga drugog vre|am, govorim najozbiljnije, jer uop{te nije ~as za
zezanje.
To je kao kada re{ava{ {ahovski problem, pa polazi{ od toga da su i beli
igra~ i crni igra~ em prisebni, em se razumeju u {ah. Me|utim, zamisli da
treba da re{ava{ {ahovski problem u kojem je bar jedan od dvojice igra~a
krajnje sumnjive prisebnosti. Pa ne bi mogao ni{ta, jer ovaj ti je razorio
ceo sistem. Ti radi{ po sistemu, a zapravo je cela stvar u tome da tog sis-
tema vi{e nema. Ve} brinem zato {to mi razgovaramo u sredu, a emisija }e
biti emitovana u petak. ̂ ini mi se da u tih ~etrdeset osam sati mo`e sva{ta
da se desi, jer je taj ~abar u kojem smo opet dobio onu vrstu ubrzanja da
oseti{ da mora{ na svakih pola sata da slu{a{ vesti. A sve se de{ava u
trenutku koji bi trebalo da bude neki politi~ki antiklimaks, imao si izbore,
imao si nekoliko nedelja predizborne kampanje i u bilo kojoj dr`avi na
ovoj planeti nakon toga sledi bonaca, neka vrsta relaksiranja, odlaska u
mirnije vode. A vidi{ da ovi nisu hteli ni da ~estitaju Tadi}u na toj izbornoj
pobedi, nego su odmah krenuli da ru{e vladu. Oni blokiraju ovaj sporazum
o stabilizaciji, a Demokratska stranka i G17 plus njih blokiraju u onome
{to bi oni hteli. To dvovla{}e ne mo`e da funkcioni{e, to vi{e nikako ne
mo`e{ da pomiri{. Kao da ima{ bicikl s dvojicom voza~a, od kojih svaki
vozi na svoju stranu. Bicikl }e u najboljem slu~aju da stoji u mestu. Do{li
smo do momenta u kojem je najzdravije {to mo`e da se desi da padne
vlada.
Prva lo{a opcija je da se ovo ipak nekako zakrpi i da se ovo truljenje nas-
tavi do u nedogled. Druga lo{a opcija, koja presudno zavisi od radikala, je
da Ko{tunica napravi neki pakt s njima i da se stvori nova ve}ina bez izbo-
ra i da onda ta ve}ina poni{ti Tadi}evu pobedu i potpuno blokira Srbiju,
zaustavi je u vremenu i prostoru, okameni je i ka`e - Mi smo sada stali, sve
je stalo, ni deca vi{e ne rastu i sad ~upamo Kosovo, jebemo kevu Evropi i
podajemo se Putinu, spreda i zguza. Ovog ~asa dok razgovaramo, to se
prelama. Pretpostavljam da }e u narednih nekoliko dana postati jasno na
~emu smo. Ja se nadam da je Ko{tunica svesno ili nesvesno ovim {to radi
isterao Tadi}a na ~istac, zato {to je Tadi} sklon tome da ka`e - Super, svi
250
08
.02.
08
. smo mi bra}a i hajde da nastavimo da taljigamo kao {to smo i do sada.
Njegove prve izjave nakon izbora su bile u tom smislu. Ko{tunica je to
poru{io i u tome ima ne~ega dobrog, ako se iskoristi na pravi na~in. Pravi
na~in je da se ide u vanredne parlamentarne izbore, na kojima se postav-
lja to jedno pitanje. Tadi} je do sada mogao da ka`e - Ho}u i Kosovo i
Evropu. On je na tome dobio predsedni~ke izbore. Sada nastupa pitanje
prioriteta. U redu, ti ho}e{ i Kosovo i Evropu, nemam ni{ta protiv, ali {ta
ako do|e do toga da mora{ da bira{? Oni su se implicitno ve} izjasnili, jer
~injenica da oni ho}e da potpi{u sporazum zapravo je izja{njavanje. E,
sada to implicitno mora da preraste u eksplicitno i u tom slu~aju }e sve
proevropske politi~ke snage u Srbiji morati da naprave neku vrstu bloka,
bez la`nog predstavljanja DSS-a kao proevropske stranke. Mo`da je DSS
to nekada i bio, ali on to odavno nije.
Mo`da ulazimo u neodre|eno dugi period, u kojem }emo imati proevrop-
sku Srbiju na jednoj i neku u svoj pupak zagledanu Srbiju na drugoj
strani. I mo`da }e te dve Srbije da se biju za svaki glas. Pa dobro, to nije
najstra{nije na svetu i mislim da proevropski orijentisani gra|ani Srbije
treba da preuzmu tu ba~enu rukavicu. Okej, za{to bismo mi vama davali
da govorite u ime Srbije, za{to bi samo ono {to vi smislite da je nacionalni
interes bilo nacionalni interes? Sada }emo mi malo da pri~amo o nacional-
nom interesu, pa }emo da ka`emo da je nacionalni interes Srbije da bude
~lanica Evropske unije. Treba da se odmerimo. Tu }e svako morati ne{to
da `rtvuje. Tadi} }e morati da se okane svog kunktatorstva, G17 }e morati
da se okane svog kalkulantstva, LDP }e morati da se okane svog praved-
ni~kog sindroma i pretenzije da je on taj koji svima drugima odre|uje
meru evropejstva i demokrati~nosti. I stranke manjina }e morati da se
odreknu toga da su one zastupnici samo jedne partikularne pri~e, jer ona
ne vredi ni{ta, ako nema kontekst u koji }e da se stavi. Ima jako mnogo
posla, ali mo`da ovo sranje kroz koje prolazimo ovih dana ima veliku pozi-
tivnu posledicu. Mo`da }emo do}i do toga da imamo te vanredne parla-
mentarne izbore, na neki na~in protivno Tadi}evim `eljama i namerama.
Mo`da je ovo trenutak da on kona~no postane dr`avnik.
Svetlana Luki}:
Kad si pomenuo dva lo{a scenarija, pao mi je na pamet i tre}i, koji se
meni ~ini najgorim i dosta realnim. Ako budemo imali vanredne parla-
mentarne izbore, oni }e se desiti relativno brzo. Radikali, socijalisti,
uvek je tu i neka romska ili vla{ka partija - uz pomo} Dontovog sistema
oni mogu da pobede.
Teofil
Pan~i}
Teofil Pan~i}:
Uop{te nisam siguran da je to najgore {to mo`e da se desi. Te radikale smo
od 1990. povezivali s raznim formama politi~kog i obi~nog ludila, mahni-
tosti i zlo~instva. Me|utim, {ta je to {to oni rade, a da je lu|e od onoga {to
rade DSS-ovci? ^ak bi mogao da spekuli{e{ da bi se oni pona{ali umereni-
je od DSS-ovaca u nekim va`nim stvarima. Imaju izra`eniji nagon za
samoodr`anjem, ve{tiji su kao politi~ari i nisu iskompleksirani, isfrustri-
rani salona{i. Za{to je to kada Toma Nikoli} nazove Tadi}a usta{om i{ta
gore od toga kada Velja Ili} ka`e za Bo`idara \eli}a da je izdajnik? Oni su
se sveli na isto. Ako je ve} isto, daj mi ono od istog {to je istije.
Svetlana Luki}:
Kada je Tadi} pobedio, svima je laknulo, i u okru`enju i onima iz
Evropske unije. Prosto sam uhvatila sebe kako mislim - pa ako je svima
toliko laknulo, onda i meni valjda treba da lakne.
Teofil Pan~i}:
Nije ba{ svima u okru`enju laknulo, jer u regionu postoji i {kola mi{lje-
nja koja je smatrala da je za njih dobro da pobedi Toma Nikoli}, jer }e onda
oni izgledati bolje. [to se Evrope ti~e, da sam ja neki birokrata tamo u
Briselu, i meni bi laknulo. Nevolja je u tome {to se ve} sutradan pokazala
slabost te pobede, koliko je ona neutemeljena, sve dok je izvr{na vlast u
Srbiji ovakva kakva jeste. Tu Tadi}a bije po glavi njegov apsolutno
najkatastrofalniji politi~ki potez i verovatno najkatastrofalniji politi~ki
potez u postkomunisti~koj istoriji Srbije, dakle, ~injenica da je on
Ko{tunici poklonio mesto premijera. Zato njegova pobeda ne mo`e da
slomi premijera koji je re{io da igra druga~ije. Zato nije dobro da ova vlada
opstane. ^ovek je pre{ao Rubikon, nismo ga ti i ja oterali na tu stranu, on
je sam to uradio iz vlastitih razloga. ^ovek je pre{ao Rubikon, daj da se
prebrojimo iznova, pa ako je Srbija kojoj pripadaju on, Toma Nikoli}, Ivica
Da~i} zaista ve}inska, onda je Srbija tako izabrala, a mi }emo ve} da
izvu~emo pouku. U jednom {aljivom tekstu predlo`io sam da se Srbija
lepo podeli na dva dela, kao Isto~na i Zapadna Nema~ka, pa da vidimo ko
}e kako da napreduje. Jedna Srbija ode u Evropsku uniju, a druga neka
postane Gasprom dr`ava. Pa se sastanemo za dvadeset godina da se odme-
rimo.
Svetlana Luki}:
Neki grde Evropljane zato {to su prebrzo doneli odluku o slanju svoje
misije na Kosovo. S druge strane vidi{ podatak da oni spremaju tu mi-
252
08
.02.
08
. siju ve} dve godine, da je to hiljadu sedamsto ljudi i bud`et od sto
{ezdeset miliona evra godi{nje. To je stra{na ma{inerija koja mnogo
ko{ta.
Teofil Pan~i}:
Ma da, nisu ~ekali nijedan dan. Da su ~ekali mesec dana, neko bi rekao -
Nisu ~ekali ni dva meseca, da su ~ekali {est meseci, onda bi rekli - Pa nisu
~ekali ni godinu dana. Nisu morali uop{te da ~ekaju, a ~ekali su, ~ekali su
te izbore. To ti je isto kao s famoznim Holan|anima - Jao, samo su nam jo{
oni trebali. To je i meni bila prva reakcija i ona je normalna, jer ho}u da se
potpi{e taj prokleti sporazum, a neki Holan|ani su mi seli na ki~mu i ne
daju. Ali s druge strane, ~ove~e bo`ji, pa ova zemlja deset godina ne mo`e
da izru~i Ratka Mladi}a. Od 5. oktobra, ovo je ~etvrta vlada koja to nije u
stanju da uradi. Pa nemojte me zezati. Taj ~ovek se {etao po stadionima,
bio je javna ~injenica, a svi su se pravili blesavi.
Svetlana Luki}:
Holandija je to uradila i zato {to je njena vlada pala zbog Ratka
Mladi}a. Holandski vojnici su izvr{avali samoubistva posle trauma iz
Srebrenice.
Teofil Pan~i}:
Ispalo je da je vi{e holandskih vojnika imalo problema sa save{}u nego
na{ih. To {alje jednu poruku o nama, koju niko od nas ne bi ba{ voleo do
kraja da de{ifruje. U odnosu na Evropu, mi govorimo su{tinski razli~itim
jezikom. Zato na{i ljudi mogu da ka`u - [ta su ovi zapeli, kud su navrli?
Oni jednostavno ne mogu da shvate da ta unija ne bi mogla da funkcioni{e
s dvadeset sedam zemalja da nije sva zasnovana na tome da ono {to pi{e
na papiru mora da se po{tuje, da ugovori i obaveze moraju da se po{tuju.
A to {to smo mi sebe doveli u kretensku situaciju, koju sada DSS-ovci i
kompanija izvr}u na glavu, druga je stvar. Pa nam ka`u - Nijednoj zemlji
nije tra`eno da se odrekne dela teritorije da bi pristupila Evropskoj uniji.
To je ta~no, ali nijedna zemlja nije imala Kosovo. Ovde se stalno {iri ose}aj
kako je Srbija neko trinaesto prase i kako je svi samo {utiraju i kako su svi
stra{no nepravedni, ali zanimljivo je da se u regionu to do`ivljava
druga~ije. U Zagrebu, Sarajevu, Pri{tini, Skoplju, svi ka`u - Srbija je milje-
nik, Srbiji se sve gleda kroz prste, svi joj se umiljavaju, a nama samo
isporu~e zahteve i ka`u - Ko vas {i{a, javite se kad zavr{ite taj posao.
Apsolutno ni{ta nije osvojeno, od 5. oktobra do danas, a da je nepovratno
osvojeno. [lajfuje{, vra}a{ se, korak napred, dva koraka nazad. I sada smo
u takvom trenutku, ali stvarno mi se ~ini da sada to mo`da mo`e na zdra-
viji na~in nego do sada da se razre{i - da se ide na izbore, bez la`nog pred-
stavljanja DSS-a kao evropske stranke. DSS je uvek do sada bio majstor
kvari{. Sada bismo prvi put imali situaciju u kojoj je DSS na jednoj strani,
a ono {to se naziva proevropskom Srbijom na drugoj. ^ak i da ispadne da
je proevropska Srbija u manjini, to bi bila vrlo tesna manjina i ta manjina
bi imala jako veliku pespektivu. Ni nezavisnost Crne Gore nije bila izbore-
na odmah. Pristalice te opcije su u po~etku bile veoma malobrojne. Izgleda
da }emo morati ne{to da nau~imo iz tog primera.
Svetlana Luki}:
Sve ostale teme izgledaju sitno u odnosu na ovu. Hap{enje D`aji}a i
Cvetkovi}a - ma pusti me sada s tim.
Teofil Pan~i}:
Mi smo zemlja jedne teme i mi to vrtimo i tu boga nema, dok se to ne
razre{i. Hajde opet da dam primer Crne Gore. Dok je bila deo virtuelne,
kvazizajedni~ke dr`ave, jedina relevantna tema tamo je bila da li Crna
Gora treba ili ne treba da bude nezavisna. Tek kada je to pitanje razre{eno,
na red su mogle da do|u sve one teme od kojih se `ivi. Pogledaj ~ime se
bave vode}e novine u anglosaksonskom svetu. Pre neki dan je glavna
tema, koju sam mikroskopom tra`io po na{im novinama, bila da je jedan
mladi ~ovek u Pakistanu osu|en na smrt zato {to je s interneta skinuo
podatke o kr{enjima `enskih prava u njegovoj zemlji. To je ovde pro{lo
potpuno neprime}eno.
Svetlana Luki}:
Sto dvadeset hiljada Turaka je iza{lo da ka`e NE marami na uni-
verzitetu. Sto dvadeset hiljada ljudi je ustalo u odbranu lai~ke dr`ave.
Teofil Pan~i}:
Jeste, a mi }emo mo`da do}i u situaciju da u ovoj zemlji ponovo budemo
prisiljeni da izlazimo na ulice kao devedesetih godina. Ja uop{te ne bih
isklju~io tu mogu}nost, ako do|e do institucionalne paralize i ako
Ko{tunica i Velja Ili} otmu Srbiju od nas. Ovo {to se sada de{ava je poku{aj
otmice Srbije kao celine. Zna~i, mo`da }emo mi do}i u situaciju da, u jo{
mnogo ve}em broju od Turaka, iza|emo na ulice i ka`emo da ne pristaje-
mo na to da Srbiju otmu od njenih gra|ana.
Teofil
Pan~i}
254
08
.02.
08
. Svetlana Luki}:
Bio je ovo Pe{~anik. Mnogo ljudi nam je javilo da se emisija nije ~ula,
{u{talo je. Ne verujemo u tehni~ke smetnje, verujemo da je u pitanju
ometanje, odnosno nasilje. Bra}a su preduzimljiva, misle da je ovo
vreme kada imaju pravo na sve. Me|utim, i ustavom i zakonima i
vladom i parlamentom i Obrazom i Dverima i Nikoli}em i Ko{tunicom,
nama je zagarantovano pravo na samoodbranu.
Pre`ive}emo i ovo {to nam rade i ovo {to nam tek spremaju, a onda }u,
makar ja li~no, da ~ekam ~oveka iz pri~e koju je ispri~ao Kurt Vonegat.
Re~ je o bogatom Amerikancu koji je diplomirao na Harvardu, a onda
oti{ao u udaljene ugljenokope da pomogne rudarima da se samoorga-
nizuju i izbore za bolje uslove rada i ve}e dnevnice. Jednom je zbog
organizovanja {trajka dospeo na sud i sudija ga je pitao - Pa dobro,
gospodine, vi ste zavr{ili Harvard, bogati ste, za{to bi se neko va{eg
statusa bavio takvim stvarima? Moj junak je odgovorio - Kako to mis-
lite, gospodine? Pa zbog Besede na Gori. Bla`eni milostivi, jer }e biti
pomilovani, bla`eni mirotvorci, jer }e se sinovima bo`jim zvati. Takav
nam treba, samo jedan, jo{ samo jednom. Do vi|enja do oslobo|enja.
LA`NA DR`AVA
Dva miliona i trista pet hiljada ljudi misli da je normalno
da Srbija bude u Evropskoj uniji, a dva miliona sto
devedeset sedam hiljada ljudi misli da je normalno da
osumnji~eni za ratne zlo~ine nikada ne budu izru~eni
sudu. Ups, imamo problem...
Gosti:
Vesna Raki}-Vodineli}, profesorka,
Ljubi{a Raji}, profesor,
Dejan Ili}, Fabrika knjiga,
Desimir To{i}, Demokratska stranka
Svetlana Luki}:
Ova ljuta {pica je na{ mali doprinos obele`avanju Dana dr`avnosti.
Pomalo je zastra{uju}e mirno na beogradskim ulicama. Dan dr`avnos-
ti je neradni dan i radni narod drema, ali ova ti{ina ne sluti na dobro.
Po jarugama serbskim danas se {unja predsednik vlade, onda ide u
Ora{ac, pa na Oplenac i opet u neku jarugu. Za sobom vu~e svitu svojih
nacionalno osve{}enih i nacionalno oboga}enih ministara, vu~e
sve{tenike, Kara|or|evi}e i ostale simbole srpske dr`avnosti. Te{ko da
taj karavan mo`e da stigne i na inauguraciju predsednika republike
koja je zakazana za trinaest sati. Posle dramati~nih izbora u Dobrom
Polju kod Boljevca, Republi~ka izborna komisija ju~e je proglasila
Tadi}evu pobedu i on }e danas u skup{tini pred svojom svitom, pred
svojim ministrima, koji su u slobodno vreme, kad se stigne, veliki
Evropejci, pro~itati onu glupo sro~enu zakletvu. A Ko{tunica - ako ga se
seti, seti. Mo`da i do|e na inauguraciju, a ako ne do|e - onda ni{ta.
Ne}e se predsednik naljutiti, on za Ko{tunicu ima veliko i uvek {irom
otvoreno srce.
Odr`an je i taj dramati~no najavljivan susret dva srpska politi~ka
diva, Ko{tunice i Tadi}a, i tu se desilo malo ~udo. Sastanak je najavljen
kao poslednji poku{aj da se deblokira funkcionisanje dr`ave, kao
poku{aj da Tadi} podseti Ko{tunicu na rezultate izbora i na politi~ki
sporazum s Evropskom unijom. Me|utim, desilo se da je Tadi} na
sastanak u{ao pevu{e}i Odu radosti, himnu Evropske unije, a iza{ao
sa istog sastanka iz grla pevaju}i Vidovdan. Sve u svemu, kada se
Tadi}eva pobeda na izborima malo detaljnije opi{e, prestaje da se razli-
kuje od poraza.
Najgore je {to je onaj deo njegove kampanje o tome da se predsednik
bira do 2013. godine - ta~an. To zna~i da }emo pet dugih godina morati
da trpimo Tadi}evo izigravanje lidera.
Ko{tunica }e iz Mari}evi}a jaruge nastaviti da sa Samard`i}em,
Simi}em i ostalim mra~nim svetom zahteva pravdu, {to je u
Ko{tuni~inom slu~aju uvek svodivo na golu `elju za osvetom. On vi{e
nije u stanju da se kontroli{e i prikrije svoje motive. Odavno je rekao da
nam nacionalno dostojanstvo nala`e da nanesemo {tetu svakome ko
prizna nezavisnost Kosova. Obraz, Nacionalni stroj, Na{i i ostali drip-
ci koji sebe nazivaju svetosavskim nacionalistima i srbskim rodoljubi-
ma shvatili su Ko{tuni~inu poruku i sada im je {iroko polje. Crkveni
260
15.0
2.0
8. velikodostojnici izgleda nemaju primedaba na to koje se sve protuve
zaklanjaju iza krsta. Na{e vladike ne biraju s kime }e graditi novu srb-
sku veru. Ako to zahteva neku ka{ikaru, bejzbol palicu, pa i neko
ozbiljnije naoru`anje, u redu, Kosovo je u pitanju.
Vladika ra{ko-prizrenski Artemije, koji predvodi crkveno krilo odbram-
bene linije Kosova, krajem decembra je rekao kako su najavljene reak-
cije srpskih politi~ara na progla{enje nezavisnosti Kosova - nedoli~ne.
A onda je bo`ji izaslanik izneo svoj predlog akcionog plana koji treba
sprovesti pre progla{enja nezavisnosti. Pod jedan - zatvoriti adminis-
trativnu granicu za putnike i robu na tri dana, pod dva - pozvati pos-
matra~ku misiju zemalja ~lanica {angajske organizacije za saradnju u
kojoj su Kina, Rusija, Pakistan i Indija, pod tri - pozvati na mobilizaci-
ju sve vojne obveznike i organizovati vojne ve`be u oblastima bliskima
pokrajini. Verovatno su delovi ove {angajske kanaste vladike Artemija
inkorporirane u osvetni~ke akcione planove vlade. Deo s vojnom
ve`bom je u toku, odvija se u Ni{u pod nazivom Sretenje 2008. Ni{lije,
koje su do`ivele masakr kod pijace za vreme bombardovanja 1999.
godine, verovatno su pune razumevanja za ovaj vojni igrokaz. Uzgred,
pre dva dana su Nemci obele`ili godi{njicu bombardovanja Drezdena.
Tada su saveznici za jednu no}, 1945. novim zapaljivim bombama ubili
135.000 ljudi.
I najzad, vladika Artemije je predlo`io da se u Beogradu i {irom Srbije
organizuju masovne demonstracije u kojima bi, ka`e, crkva morala da
u~estvuje tako {to }e pozvati svoj pravoslavni narod. To podse}a na
1937, kada je posle liturgije u Sabornoj crkvi, patrijarh Varnava stao na
~elo povorke od nekoliko stotina hiljada ljudi i krenuo ulicama
Beograda, u znak protesta zbog ratifikacije konkordata sa Svetom
stolicom. Protest je prerastao u masovne nemire i doga|aj je ostao
upam}en kao Krvava litija.
Ovo je Pe{~anik, na po~etku emisije slu{ate Vesnu Raki}-Vodineli}, pro-
fesorku prava.
Vesna Raki}-Vodineli}:
Ja bih ovu nedelju nazvala veselom pravni~kom nedeljom zato {to su se u
njoj dogodili neki doga|aji koji imaju veze s pravni~kom profesijom, a koji
su, iako naizgled ozbiljni, na ivici farse i op{tenarodne zabave. Izdvojila
bih za ovu priliku ~etiri pravni~ka do`ivljaja. Prvi bih nazvala Poni{taj
Vesna
Raki}
Vodineli}
unapred, drugi Zabrana, tre}i Ugovor o kupoprodaji s elementima pok-
lona, a ~etvrti Promocija knjige u prisustvu vlasti.
[to se ti~e ovog prvog doga|aja, Poni{taja unapred, on je potekao od dok-
tora prava, predsednika vlade Vojislava Ko{tunice, koji je u nekoliko puta
ponovljenoj, direktno snimljenoj izjavi rekao kako }emo unapred poni{titi
sve nezakonite akte koje bude donele la`na dr`ava. Poni{taj pravnog akta
zna~i da se taj pravni akt zbog njegovih formalnih ili sadr`inskih
nedostataka stavlja van snage. Naravno, taj pravni akt prethodno mora da
postoji. U ovom slu~aju, najavljuje se poni{tenje pravnih akata koji ne pos-
toje, tako da mi je bilo te{ko da poverujem da neko ko je {kolovani pravnik
daje takav iskaz. Ta~nije, bilo bi mi te{ko da nije bilo evidentno da se pod
krinkom prava daje emotivni iskaz koji je na granici histerije. ̂ udi me {to
na{ premijer nije oti{ao i dalje. On bi trebalo da zna da osim poni{taja pos-
toji i te`a sankcija, a to je progla{enje odre|enog pravnog akta neposto-
je}im, pa mu savetujem da u daljem napredovanju ka novim tekovinama
pravne teorije, najavi pravni institut progla{enja akta nepostoje}im -
dakako unapred.
Njegova izjava me je podsetila na situaciju nastalu posle otcepljenja ili
osamostaljenja ili secesije nekada{njih republika biv{e Socijalisti~ke
Federativne Republike Jugoslavije, koje su bile propra}ene nizom lega-
listi~kih akata. Posle dono{enja akata o samostalnosti Slovenije,
Hrvatske i Bosne i Hercegovine, tada{nji savezni Ustavni sud SFRJ, a
posle SRJ, bio je veoma zaposlen time {to je neprestano donosio odluke
kojima stavlja van snage ili poni{tava te akte o otcepljenju. To se de{avalo
u vreme Milo{evi}a, koji nije bio tako inovativan kao na{ premijer, pa je te
akte poni{tavao tek po{to su bili doneseni, a ne unapred. Budu}i da je na{a
dr`ava prema ustavu iz 2006. i prema ustavnoj povelji pravna sledbenica
biv{e SFRJ i biv{e SRJ, u njenom pravnom poretku, dakle, i dalje postoje
odluke ustavnog suda o poni{tavanju akata o osamostaljenju biv{ih
jugoslovenskih republika. Moje pitanje bi glasilo: ako se ve} bavimo lega-
lizmom, kako to da mi s tim biv{im jugoslovenskim republikama
odr`avamo diplomatske odnose? Jasno je da se ne bavimo legalizmom i
jasno je da je ta izjava data kao politi~ka, a ne kao pravna. Sem toga, ~ini
mi se da je data u nekoj vrsti emotivnog afekta i da je kao takvu treba i pos-
matrati.
Drugi pravni~ki doga|aj, Zabrana, desio se daleko od na{e zemlje, ali ima
unutra{nje veze s onim {to se kod nas de{ava. To je bila odluka vlade
262
15.0
2.0
8. Saudijske Arabije o zabrani proslavljanja Dana zaljubljenih. Zabrana se
odnosi na poklanjanje bilo ~ega crvenog, uklju~uju}i tu i crvene ru`e,
me|u mladim ljudima. Mislim da je ova zabrana zasnovana na istom
pravni~kom duhu na kome je zasnovan na{ novi institut poni{taja
pravnih akata unapred, pa i to smatram jednim od zna~ajnih doga|aja ove
vesele pravni~ke nedelje.
Tre}i doga|aj je najava direktora NIS-a da }e ve} ove nedelje sti}i prijatelji
iz Rusije, koji }e pregovarati s na{om vladom o detaljnijim elementima
kupoprodaje NIS-a. Dakle, radi se o jednom kupoprodajnom ugovoru s evi-
dentnim elementima poklona. Svi koji se bave procenama vrednosti
NIS-a tvrde da on vredi mnogo vi{e od cene za koju je prodat. Na ovom
primeru se vidi kako jedna velika i ipak odgovorna dr`ava vodi ra~una o
svom pravnom, ekonomskom i politi~kom interesu i kako nijednog
momenta ne zaboravlja da ostvari korist za sebe.
Najzad, za mene kao ~lana institucije zvane Pe{~anik, jedno od pravnih
obele`ja ove nedelje jeste i promocija novog pisanog broja Pe{~anika u
prisustvu vlasti. To je ve} tre}i put da se Pe{~anik promovi{e u prisustvu
vlasti. Kod nas se previ{e toga de{ava u prisustvu vlasti. Ne}u govoriti o
najte`im posledicama, kao {to su bile neke smrti u prisustvu vlasti. Ovo
nije bila smrt Pe{~anika u prisustvu vlasti, ali mislim da je vrlo bitno
podvu}i da se najagresivniji i ujedno najkukavi~kiji elementi ovoga
dru{tva lupaju u rutava prsa pred Pe{~anikom, to jest pred nama, dvoji-
com deda i pet baba. Oni veoma rado pokazuju svoje pesnice i svoju
mr`nju i prete ljudima koje nema ko da brani. Oni obr}u sliku stvari,
koriste se demokratskim vokabularom i tako ispada da mi, ljudi koje poli-
cija nikada nije {titila, sada imamo neku svoju policiju, a oni treba da se
brane od te policije. Ne, uop{te se ne radi o tome da je policija tu zato da
odr`i ono malo javnog mira i reda {to ga je jo{ u ovoj zemlji preostalo. Ona
je tu zato da bi se promovisale desni~arske, fa{isti~ke, nacionalisti~ke,
{ovinisti~ke, retrogradne snage, koje o{tre svoja koplja na onima koji su
najmanje za{ti}eni.
To je za mene bila pravni~ka nedelja, a vesela je zato {to je za pravnika
uvek veselo kada se sve {to je ikada nau~io - na jedan ~udesan na~in, u ovoj
~udesnoj zemlji, u ~udesnim trenucima izvitoperi u svoju suprotnost.
Nedavno sam u jednom ~asopisu pro~itala nekoliko tekstova mladih i afir-
misanih srpskih istori~ara, koji nikako ne pripadaju onome {to se u mo-
Vesna
Raki}
Vodineli}
dernom politi~kom govoru zove ekstremizmom. Naprotiv, radi se o ljudi-
ma koji imaju relativno konzervativne karijere i na~in mi{ljenja. Oni su
brojevima pokazali da bi dr`ava Srbija, kada bi u sebe uklju~ivala i teri-
toriju Kosova, bila neodr`iva dr`ava. Na primer, na teritoriji Kosova
prose~na gustina naseljenosti stanovni{tva je preko dvesta, a na teritoriji
Srbije ispod sto. Onda se navodi da dr`ava koja nema osamdeset odsto
stanovnika koji su joj lojalni, nema izgleda na uspeh. Zvani~na stopa
nezaposlenosti na Kosovu je pedeset odsto, a u Srbiji dvadeset jedan.
Dakle, novac koji bi se morao ulo`iti da bi Srbija zajedno s Kosovom bila
odr`iva dr`ava - u ovom trenutku nije na raspolaganju.
Znam da se u ovom trenutku izno{enje bilo kakvih brojeva smatra ne~im
krajnje prizemnim i nespojivim s kosovskim mitom i unutra{njim
ose}anjem privr`enosti tom mitu. Li~no nemam taj mit i ne gajim
ose}anje privr`enosti prema njemu, ali mogu da razumem ljude koji ih
imaju. Jedan kolega mi je rekao - Kada argumentuje{ tom igrom brojeva,
ti si kao otac devojke koja je silno zaljubljena u svog momka i ho}e da se
uda za njega, a otac je pita - A koliko on zara|uje. Tako izgleda{ u o~ima
tih ljudi. Ne znam da li bih tako izgledala ako bih na mestu toga oca
postavila pitanje - A kako ti zami{lja{ svoj `ivot s njim za pet godina, da li
misli{ da }e{ i za pet godina biti s tim ~ovekom, da li }ete biti sre}ni, da li
imate dovoljno dodirnih ta~aka da `ivite zajedno? Dakle, mogu da
razumem da ~ovek trenutno bude savladan svojim emocijama, ali ne
mogu da opravdam to da neko ko se usudio da vodi dr`avu u izuzetno
nepovoljnim okolnostima mo`e sebi da dozvoli da njegove emocije
savladaju njegov racio. To je dopustivo vama, meni, obi~nom svetu, ali
takav pristup nije opravdan kod nekoga ko ho}e da bude politi~ar,
dr`avnik, ko snosi odgovornost za sudbinu jedne dr`ave.
Postoji jo{ jedan mit u Srba i to veoma ozbiljan, koji je vezan za Hilandar.
Ve} stotinama godina Hilandar nije na teritoriji ove dr`ave, pa su gene-
racije i generacije uspevale da se organizuju tako da njihov `ivot i `ivot
njihove dece ne bude ugro`en zbog toga {to je Hilandar na teritoriji Gr~ke.
I mnogi drugi narodi imaju peh da se mitolo{ka mesta, ti genius loci za
koje oni vezuju svoje poreklo i emocije, ne nalaze na njihovoj teritoriji. Ne
poku{avam bilo koga da te{im, samo konstatujem da ovde nije otvorena
debata o tome. Ljudi ne uspevaju da prevladaju strah koji vlast seje me|u
nama. Tu ne mislim samo na Ko{tunicu, mislim i na fiktivnu ili stvarnu
opoziciju u vidu Radikalne stranke, mislim na neke politi~are iz
264
15.0
2.0
8. Demokratske stranke koji se, kako bi to rekla koleginica Turajli},
pona{aju kao da im je neko ju~e rekao da }e se Kosovo osamostaliti.
[ta je to dr`avna tajna? Kod nas nema kriterijuma o tome {ta gra|ani po
mi{ljenju vlasti treba da znaju, a {ta ne i to pokazuje da mi za tu vlast
uop{te nismo gra|ani, nego obi~na pu~ina, na kojoj }e oni trenirati svoja
gluma~ka ume}a i svoje navodne frustracije i histeriju. Dakle, jedan od
razloga za polo`aj u kojem smo jeste to {to ovde nema osnovnih elemena-
ta pravne dr`ave, a drugi razlog pokazuje da ni mi gra|ani nismo beza-
zleni. Nisam ~ula nikakav protest protiv toga {to ne znamo {ta }e se desi-
ti prekosutra. Ne shvatam ni za{to se o vanrednom stanju pri~a kao o
vrhunskom parlamentarnom dostignu}u. Ministar vojske tvrdi da ne po-
stoje nikakve bezbednosne pretnje, a {ef najve}e opozicione stranke,
umalo predsednik Srbije i u jednom periodu predsednik skup{tine, otvara
svoju omiljenu temu vanrednog stanja. On pripada stranci koja voli da
vlada, a ne da upravlja, a najbolje se vlada kada se gra|ani pretvore u puk,
kada im se oduzmu pravo na okupljanje i slobodno kretanje, kada otpad-
nu zabrane koje se ti~u tajnosti pisama, op{tenja i tako dalje. Ako ho}e to
da nam rade, neka nam ka`u. Nije sporno, mi smo pro{li kroz niz vanred-
nih stanja, ali je lepo da to znamo, da ne zakazujemo promociju ba{ tada
kada je zabranjeno okupljanje na javnom mestu.
Elementarna stvar je da nam se ka`e da li akcioni plan podrazumeva
uvo|enje vanrednog stanja na mala vrata. Bilo bi lepo znati unapred i koje
je vremensko ograni~enje tog vanrednog stanja i koji }e biti okviri
ograni~enja na{ih osnovnih ljudskih prava. U tom trouglu: vlast - mediji -
gra|ani, niko nije nevin. Mi kao gra|ani nismo nevini, jer su samo stu-
denti digli svoj glas i rekli - Evropa zdaj, Evropa sada. Za njih je Evropa na
prvom mestu i to ne Evropa kao geografski ili politi~ki prostor, nego kao
kulturni, civilizacijski prostor, koji vam omogu}ava da u`ivate izvesne
beneficije, izra`ene i materijalno. To po njima dolazi na prvo mesto. Oni su
mali, ali najosve{}eniji segment na{ega dru{tva. Ima mnogo ljudi koji
tako misle, ali ne izlaze na ulicu. Postavlja se i pitanje za{to mi sve stvari
moramo da re{avamo na ulici. Izla`enje na ulicu uop{te nije bio lo{ period
moga `ivota, ali ~ini mi se da postoje i drugi kanali kroz koje se mo`e emi-
tovati normalnost prema ovoj vlasti. S druge strane, mo`da su oni ve}
postali toliko zaslepljeni, gluvi i slepi slede}i autoritarne obrasce iz
Milo{evi}evog vremena, da vi{e nisu u stanju da ~uju ono {to im ka`u mali
segmenti dru{tva.
Vesna
Raki}
Vodineli}
Pa {ta ako nije odr`ana promocija Pe{~anika u Futogu? Bi}e odr`ana u
Valjevu. Voda izbija tamo gde mo`e. Ako oni ho}e da frustraciju velikog
dela gra|ana zbog otcepljenja Kosova pretvore u neku negativnu energiju
- mislim da je toga dosta. Onda gra|ani treba da se prisete koliko puta su
njihove emocije, energija, ̀ ivotne ambicije bile pretvorene u frustriraju}u
negativnu, razornu energiju. Nije daleko vreme kada je Milo{evi} to radio
na svakih nekoliko meseci. Znam da istorija nije u~iteljica `ivota, ali ovo
nije istorija. Ono {to se de{avalo pre petnaest godina je na{a savremenost,
to je maltene isti trenutak u kojem `ivimo i sada.
Svetlana Luki}:
Kada ste napisali tekst, koji smo sa zadovoljstvom objavili na na{em
sajtu, bila je to va{a reakcija na prvi krug predsedni~kih izbora, kada
je Tomislav Nikoli} govorio kako }e kao predsednik preispitati odluke
suda koji je Ulemeka osudio za atentat na \in|i}a. Zapanjuju}e je
koliko su retki takvi glasovi, kao da nema udru`enja sudija ili tu`ilaca.
Vesna Raki}-Vodineli}:
^itala sam jedan zanimljiv napis u kojem jedna sutkinja reaguje na tekst
Nata{e Kandi}, u kojem je Nata{a Kandi} imala primedbu da je ta sutki-
nja bila zavisna u odlu~ivanju. Onda ta sutkinja sebi dozvoljava da ka`e -
Kada do|u dugo o~ekivane promene, sudije }e postati nezavisne. Ona kao
da ne shvata {ta je rekla. Ona, naravno, misli na politi~ke promene, da }e
vlast dobiti neko ko je njoj politi~ki blizak i da }e onda ona postati neza-
visna. Ona ne shvata da je time pokazala koliko je duboko u sebi zavisan
~ovek.
Svetlana Luki}:
Iritantno je ~itati male vesti - gospodinu Mir~i}u iz SRS-a zastareo
slu~aj. Gra|anski list ga je tu`io zbog toga {to ih je nazvao usta{ama i
|ubradima. Andreja Mladenovi} se opet nije pojavio pred sudom. Po
broju nepojavljivanja pred sudom on pristi`e Dejana Mihajlova.
Vesna Raki}-Vodineli}:
To pokazuje da nisu u pitanju samo indicije da je na{e sudstvo zavisno.
Sada su to ve} dokazi da je na{e sudstvo zavisno. Podvla~im dobar potez
sada{njeg ministra pravde, koji je tra`io odgovornost sudija koji su
dopustili da zastari predmet vladike Ilariona. Znate li kakav je bio ishod
tog poteza? Te sudije su dobile samo opomenu, jer niko nije smogao snage
za vi{e od toga. Ja kao sudija moram znati rok zastarelosti, a ako to ne
266
15.0
2.0
8. znam ili ne vodim ra~una o tome, zna~i da postupam nestru~no i nesaves-
no. To su dovoljni razlozi za razre{enje i prestanak sudijske funkcije.
Zastarelost koja nastupa prema politi~kim ~elnicima je rezultat rada sudi-
ja i sudije su one koje za to treba da odgovaraju. Izostanak s rasprave za
nas normalne gra|ane se zavr{ava prinudnim privo|enjem. Jasno je da
smo mi tu diskriminisani u odnosu na gra|ane, za koje ne}u da ka`em da
su nenormalni, ali su iz vrha politi~ke vlasti, kao {to su gra|anin
Mladenovi} i gra|anin Mihajlov.
Politi~ari koji najvi{e uti~u na kreiranje javnog mnjenja i na politi~ku
scenu u Srbiji paradoksalno nisu oni koji imaju ve}inu. Na kreiranje
iskrivljene slike prava na`alost najvi{e uti~e jedan pravnik, a to je premi-
jer. Osim njega, na kreiranje desni~arskog i agresivnog javnog mnjenja,
~ak i vi{e nego Tomislav Nikoli}, uti~u Aleksandar Vu~i} i jo{ neki poje-
dinci iz Srpske radikalne stranke. Veoma mnogo, na podzemni na~in, na
to uti~e i crkva, neke takozvane nevladine organizacije koje ne promovi{u
ljudska prava nego atake na njih. Nijedna akcija koja je do sada povedena
da bi se re{ilo pitanje Kosova nije bila usmerena na re{enje, nego na
odugovla~enje re{enja pitanja Kosova. Dakle, meni je potpuno jasno za{to
se oni tako pona{aju. Ono {to meni zaista nije jasno jeste za{to se civilno
dru{tvo, dakle gra|ani i profesionalna udru`enja, pona{aju kao da sve to
ne zavisi i od njih.
Svaka vlast vodi neku politi~ku igru u svakoj zemlji, ali radi i pone{to
drugo. Ovde vlast samo igra neke igre - pregovaraj o prodaji NIS-a bez ten-
dera, otvaraj puteve koji nisu sagra|eni, zamajavaj se nekakvom konfe-
rencijom o Kosovu. Ako su ve} hteli da re{e to pitanje, za{to niko nikad
nije ozbiljno pregovarao o ratifikaciji granica? Ne, mi na|emo Olandska
ostrva i Hongkong i sve to u poslednjih pet minuta, kako kome padne na
pamet. To izgleda neozbiljno i ostavlja r|av utisak. I onda do|u izbori
posle kojih vlada i odnosi izme|u njena dva dela ostaju isti. Sporazum
me|u njima se zasniva na tome da }e se u ovoj nedelji prioritet dati
Kosovu, a u narednoj Evropskoj uniji. To je potpuno besmisleno vo|enje
politike. Ho}emo li u tre}oj nedelji prioritet dati prodaji NIS-a? Kuda mi
idemo kao dru{tvo, ako imamo nedeljne prioritete? Nedeljne prioritete
mo`emo da imamo vi i ja, ali da jedna dr`ava ima nedeljne ili dnevne pri-
oritete, bez plana za narednih pet godina, godinu dana, pa to je potpuno
neodgovorno i nedopustivo.
Ljubi{a
Raji}
I mi kao gra|ani smo neodgovorni i zaslu`ili smo to {to nam se de{ava ako
ne na|emo na~ine i mehanizme, bilo preko izbora, bilo preko drugih obli-
ka organizovanja da ka`emo - E, sad je dosta, hajde da i mi malo do|emo
na red. U Turskoj je na vest o mogu}em ukidanju odluke da je `enama
zabranjeno da nose marame na univerzitetu u Istanbulu iza{lo milion i
dvesta hiljada ljudi i protestovalo protiv toga. Istorijska uloga ili percep-
cija uloge Kemala Ataturka je vrlo va`na kod savremenih Turaka. Kada
uspomena na \in|i}a postane ravna uspomeni na Kemala Ataturka u
Turskoj, verujem da }e se kod nas ne{to pomeriti napred.
Svetlana Luki}:
U prvom delu emisije slu{ali ste profesorku prava Vesnu Raki}-
Vodineli}, a sada govori profesor Filolo{kog fakulteta Ljubi{a Raji}.
Ljubi{a Raji}:
Taj akcioni plan mo`e da sadr`i politi~ke mere. Te politi~ke mere mogu
biti da mi ne priznajemo progla{enje nezavisnosti. Pa {ta? Ja mogu da ne
priznam da sunce izlazi na istoku, ali }e ono i dalje da izlazi na istoku. Oni
mogu da se odlu~e za ekonomske sankcije, da im zatvore vodu, ali u stvari
to ne mogu da urade, jer su pumpe na albanskoj strani. Mogu da zatvore
struju, ali to je kr{enje evropskih ugovora, pa onda i nama neko mo`e da
zatvori struju. Mo`emo da zatvorimo granice, ali to bi bio jeziv gubitak za
na{u privredu. Ko god je bio na Merdaru, video je kilometarske kolone
{lepera koji robu iz Srbije voze na Kosovo. Ako neko od njih planira da
krene s vojskom, pa mi smo taj rat ve} jednom izgubili. Ako neko misli da
mo`e dole da utr~i s vojnicima, a to predla`e Artemije, ili s ruskim dobro-
voljcima, onda je to ve} grandiozna glupost. A nisam primetio da generali,
savetnik Aleksandar Simi} ili ovi iz Obraza imaju nameru da li~no odu
dole. Bilo bi lepo kada bi napravili neku udarnu jedinicu, pa oni krenuli u
prvom napadu. Kada im je ve} toliko do rata, da vidimo kako }e oni da
pro|u. Tako da meni taj akcioni plan deluje kao velika nebuloza, koja je
izgleda pripremljena da poka`e kako se ovi silno trude, ali eto, {ta }emo
kada je ceo svet protiv nas. I da se mo`da posle toga uvo|enjem vanrednog
stanja re{e jednog dela neprijatne opozicije. To se vidi po akcijama
Obraza, Dveri, Nacionalnog stroja i ne znam koliko se razmno`ilo tih
neonacisti~kih i fa{isti~kih organizacija, koje poku{avaju da unesu
grandiozan strah. Mi po~injemo da se bojimo, ljudi su ve} pod pritiskom,
ljudima no}u prete telefonom, neki su morali da dobiju policijsku pratnju,
kolege na univerzitetu se ne libe da prete jedni drugima.
268
15.0
2.0
8. Ceo taj skup ljudi oko DSS-a i SRS-a je po~eo da di`e glavu i otvoreno preti.
^ini mi se da }e u vanrednom stanju lako mo}i da se vanrednim merama
prodaju preduze}a i dodeljuju stanovi i daju krediti i {to{ta drugo za nji-
hove ljude. Tu nema mnogo politike. U tom zatvorenom malogra|anskom
krugu ima sitnog, primitivnog inata Demokratske stranke Srbije, velike
mr`nje prema Demokratskoj stranci i Evropi i ekonomskih interesa jedne
grupe tajkuna i politi~ara, jer dok je vanredno stanje ne sme{ da postavi{
pitanje kome su oti{le pare. Kada je neko jednom rekao - Nikada vi{e srp-
ska ruka u hrvatskom d`epu, ja sam prokomentarisao - izgleda da je
ljudima u Hrvatskoj prijatnije da im u d`epu bude hrvatska ruka. Ovde }e
izgleda najlep{e biti kada je srpska ruka u srpskom d`epu, jer tada }e
tranzicija biti prelivanje na{ih para u njihove d`epove.
Kada prekinemo diplomatske odnose, voleo bih da vidim kako }e Sanda
Ra{kovi} ili Vladeta Jankovi} ili Mar{i}anin da reaguju kada dobiju
obave{tenje odavde - E, ne mo`ete vi{e da budete onde, vra}ajte se ovamo.
I {ta }emo time da postignemo? Vrati}emo se u bedu i opet }e se javiti neki
Kosti} da nam predla`e da jedemo korenje, samo {to }e nam to sada pred-
lo`iti Ko{tunica. Neke strane ambasade i poneki ambasador }e da odu
odavde, i {ta? To }e trajati nekoliko meseci i na kraju }e biti kao s Crnom
Gorom i Slovenijom i bilo kojom drugom republikom koja je oti{la. Ovde
}e se duriti, ljutiti se {to nije po njihovom, tupka}e tabanima o zemlju,
besne}e, pri~a}e ne{to, }api}e neke pare usput, a onda }e polako, u miru i
ti{ini da vrate ambasadore. Dakle, mi ne}emo potpisati stipendije za neke
studente, ali smo potpisali gomile drugih ugovora o nau~noj razmeni i
nau~nici, uklju~uju}i i one koji su bliski radikalima i DSS-u, putuju u inos-
transtvo na osnovu toga. U na{em politi~kom `ivotu ima toliko licemerja
da se ~oveku zgadi i mora da se nama`e nekim kremom koji {titi od javnog
licemerja, u nadi da }e tako pre`iveti.
Sve je to prazna pri~a, Srbija nema apsolutno nikakvo sredstvo da spre~i
nezavisnost Kosova i {to du`e budemo odlagali da ne{to u~inimo za narod
dole, toliko }e njima biti te`e. Ali koliko sam ja shvatio, bitno je sa~uvati
njihove glasove, za{tititi onih dvadeset-dvadeset pet hiljada ljudi koji su
bili direktori ovog ili onog ili {efovi katastra ili bilo {ta drugo na Kosovu,
koji su prebegli u Srbiju, kupili ovde ne{to, smestili se i dobijaju platu od
juna 1999. da budu Srbi s Kosova. ^ujem da su pojedini dekani fakulteta s
univerziteta u Pri{tini i razni drugi rukovodioci ovde kupili stanove, otvo-
rili ordinacije, svoje kompanije u Beogradu i uglavnom ̀ ive ovde - odu dole
samo da odr`e neko predavanje i da se busaju u grudi. ^itava bulumenta
Ljubi{a
Raji}
ljudi koji su poreklom s Kosova sedi ovde i silno se buni {to gubimo
Kosovo, ali im apsolutno ne pada na pamet da se vrate na Kosovo.
Pa ako im je ba{ toliko stalo do njihove postojbine, zavi~aja iz koga su
morali da odu, za{to se ne vrate da `ive dole? To nije pri~a - Beograd
Beogra|anima ili Srbija nama iz Srbije, nego je pri~a o onima koji sede u
Beogradu, poreklom su iz Prizrena ili Pe}i ili Mitrovice, licemerno se bore
za to da Kosovo ostane deo Srbije, ali njima li~no ne pada na pamet da odu
tamo. Taj slu~aj smo imali s Republikom Srpskom, Krajinom, s mnogim
drugim krajevima. Univerzitet u Beogradu je pun ljudi koji pate zato {to
nisu u Krajini ili u Banjaluci ili u Sarajevu, odakle su morali da odu i da,
siromasi, rade na Beogradskom univerzitetu. Pa postoji univerzitet i
tamo, za{to se ne vrate? Kada im je ve} toliko te{ko, za{to sede ovde i
pri~aju kako im je te{ko?
Svi znamo latinsku izreku - Ovde je Rodos, ovde sko~i. Jedan se pravio
va`an da je na Rodosu skakao uvis tri metra, pa mu je re~eno - Poka`i to
ovde. Srbi }e s Kosova pobe}i, delimice }e biti potisnuti. Ne mislim da }e ih
Albanci proterivati zato {to Albanci mrze Srbe. Ali mnogi }e pobe}i zato
{to su napumpani strahom da su, ako Kosovo postane nezavisno, gotovi. I
taj se strah kod njih stvara sistematski, kao {to se stvarao u Hrvatskoj i
kao {to se stvarao u Bosni. Naravno da je jedan deo njih ugro`en i naravno
da ne mo`emo zaboraviti {ta se zbivalo u Meda~kom d`epu, kao {to ja
li~no ne}u zaboraviti {ta se zbivalo u Hrtkovcima i mnogim drugim mes-
tima. Danas je godi{njica ubistva onih jadnih muslimana u Sjeverinu, koji
su izvu~eni iz voza, s tim {to je op{tina odlu~ila da se podigne spomenik
samo onima koji su iz tog mesta, a ne svima koji su ubijeni. Dakle, ~ak ni
ubijeni nisu svi jednaki, iako su iste nacije, iste vere, nego se delimo na
na{e i one koji su malo manje na{i.
Nemojmo stvarati takav pani~an strah kod ljudi, jer }e ih on na kraju
naterati da pobegnu. Ovde kao da su se prekju~e setili da dole `ive neki
ljudi. Bilo je bitno napraviti ministarstvo za Kosovo i Metohiju, da
Samard`i} zaposli svojih stotinak ljudi. Kada sutra Kosovo ode, {ta }emo
s tim ministarstvom? Ono }e postojati dokle god postoji ova vlada, jer eto,
neko mora da brine o na{em jadnom Kosovu koje je oti{lo. U stvari brinu}e
o tome da neki ljudi ostanu zaposleni, sve te strine, tetke, bra}a i deca. Jo{
nisam video koja je stru~na sprema onih koji tu rade i {ta oni znaju.
270
15.0
2.0
8. Onog ~asa kada je Marti Ahtisari dobio ulogu da vodi pregovore o Kosovu,
na{i su digli dreku na njega i po~eli da mu ma{u ispred nosa Rusijom.
Samo neko ko apsolutno nema pojma o evropskoj istoriji, a jo{ manje o
Finskoj, mo`e da ma{e Rusijom pred nosom konzervativnog finskog poli-
ti~ara. Postigli smo potpuno suprotan u~inak i zbog toga }e na kraju
ra~un platiti Srbi na Kosovu.
Na{a vlast odmerava svoju snagu sa SAD, ne toliko s Evropskom unijom.
Nemojte zaboraviti da je Evropska unija najve}i spoljnotrgovinski partner
Rusije. Na kraju }e se dogovoriti, a mi }emo biti moneta za potkusuriva-
nje, kao ona ̀ vaka koja nam je devedesetih godina davana umesto kusura;
nemaju sitno, pa evo ti jedna `vaka umesto toga. Mi }emo nekome biti ta
`vaka i kada nas sa`va}e, ispljunu}e nas, jer smo bili za jednokratnu
upotrebu. Nije mi jasno za{to niko ne}e ni{ta da nau~i od istorije. Toliko
puta smo bili za jednokratnu upotrebu. Jedini trenutak kada to nismo bili
je onaj period u kojem je Tito uspevao da igrom izme|u Istoka i Zapada
dobija kredite. Sada nas opet neko koristi i mi se tome voljno predajemo i
jo{ hvalimo onoga koji nas na taj na~in koristi. Ja mogu da razumem da
Artemije to ne shvata, jer i nije u opisu njegovog posla da to shvata. Opis
njegovog posla je da op{ti s Bogom, a ne da bude razuman, analiti~ki poli-
ti~ar. Nevolja je u tome {to ovde imamo politi~are kojima je razmi{ljanje
potpuno strana navika. Mnogi su po~eli da se pozivaju na ono {to je pre
neki dan re~eno na nekom skupu o Srbiji u Va{ingtonu - Velika sila posta-
je zrela onoga trenutka kada po~ne da se pona{a pragmati~no. E, ovi na{i
su izgleda u prezrelom stanju, oni se ne pona{aju ni pragmati~no, ni prin-
cipijelno. Stvar je u tome da ~ovek iza|e iz ove zemlje, da porazgovara
malo s drugim ljudima. Oni uop{te ne shvataju za{to se mi ovako
pona{amo, ~ak ne shvataju ni oni koji silno poku{avaju da nas shvate i
ka`u - Razmi{ljajte prakti~no. Ali izgleda to juri{anje na nebo nema
nikakve veze s politikom i s me|udr`avnim odnosima. Ve}ina na{ih poli-
ti~ara odjednom ispodobija velike stanove, pa kao slu~ajno mogu da ih
otkupe po malo povoljnijoj ceni. Odjednom se ispostavilo da imaju i svoje
kompanije. To je kao kada je Mirko Marjanovi} otkrio da ima osam mili-
ona {vajcarskih franaka u banci u [vajcarskoj, a da on, siromah, pojma
nije imao otkud mu. Nekome se dogodio narod, a nekome su se dogodile
pare u {vajcarskoj banci.
Veliki sam pesimista, jer onih milion nezaposlenih i petnaest odsto
stanovni{tva koje `ivi ispod granice siroma{tva na kraju }e dati svoj glas
onome ko ih bude najvi{e lagao. Ovde }e ih najvi{e lagati radikali i naro-
Ljubi{a
Raji}
dnja~ka koalicija i na kraju }e oni upravljati nama. Jaz izme|u bogatih i
siroma{nih }e se samo jo{ vi{e pro{iriti, ako je to uop{te mogu}e.
U katastrofalnoj zdravstvenoj situaciji u Srbiji, kada se bele`i rast svih
mogu}ih i nemogu}ih bolesti, ministar zdravlja Tomica Milosavljevi}
{alje kodeks pona{anja. Prosto ne znam da li da se smejem kada ga ~itam.
Naravno da treba pristojno da se pona{aju i pacijenti i zaposleni, ali
sme{no je propisivati du`inu suknje kada medicinske sestre moraju da
nose ku}i tu svoju ode}u, da je same peru i peglaju. Bolnica im je dala
jedan komad za slede}ih godinu dana, umesto da je dobijaju svakog dana
~istu, dezinfikovanu i sterilisanu. Tomica Milosavljevi} ima i ~uveno pra-
vilo da zaposleni ne smeju javno da kritikuju ni instituciju ni ruko-
vodstvo, ve} naprotiv, moraju samo pohvalno da govore o njima, a kritiku
smeju da iznose samo na internim sastancima. To je direktno kr{enje
~lana 46 i 56 ustava. Ni u jednoj razvijenoj zemlji u dr`avnim institucija-
ma ne postoje takva pravila. ^ak postoje pravila da i zvani~ni portparol
institucije mo`e da iznese mi{ljenje suprotno od te institucije, ukoliko
izri~ito ka`e da je to njegovo ili njeno privatno mi{ljenje. [ta sada mo`emo
da o~ekujemo iz ministarstva? Pro{irenje toga kodeksa, da dan po~inje
tako {to }e pred domom zdravlja svi zaposleni kolektivno otpevati himnu
domu zdravlja, onda u}i na rukoljub direktoru, stajati u stavu mirno dok
mu podnose izve{taj, a on }e, ako nisu dobri, da ih osudi da kle~e na kuku-
ruzu ili da stoje u }o{ku?
Problem je u tome {to se ne re{ava problem korupcije u zdravstvenoj
slu`bi i {to aparati za bolnice zavr{avaju u privatnim ordinacijama. I
umesto da se to re{ava, klju~na stvar je kako da se spre~i bilo kakva kriti-
ka. Po toj odluci zaposleni ne sme novinaru, javnosti da obznani slu~aj
kra|e, silovanja, uzimanja provizije, trovanja bolesnika. Rukovodilac
mo`e bukvalno da ubije bolesnika, a niko nema pravo da to iznese u
javnost. O tome mo`e da se govori samo na internom sastanku, a direktor
}e onda da ka`e - Nije ta~no, interni sastanak je zavr{en. Ni sindikat ne
sme da iznese u javnost takav slu~aj. Dakle, to je gore nego u Milo{evi}evo
vreme. Taj jedan jedini ~lan je gori od celog [e{eljevog zakona o uni-
verzitetu iz 1998. godine, jer smo ~ak i tada mogli glasno da se bunimo.
Nisam ~uo da je tada neko dobio otkaz zato {to je novinaru rekao {ta se
zbiva na fakultetu.
Kada je pravljena vlada, prvo su se beskona~no d`apali o tome ko }e da
sedi u kojekakvim upravnim odborima, pa su se onda d`apali oko privati-
272
15.0
2.0
8. zacije velikih preduze}a i nikada nisu do{li do ozbiljnih stvari. Kao da
nikoga ovde ne zanima {to ~etrdeset odsto {kola u Srbiji nema teku}u
vodu, {to dvadeset odsto nema toalet, a vi{e od polovine ih do skoro nije
imalo telefone. Kao da ministarstvo zdravlja ne zanima u kakvom su sta-
nju bolnice. Svejedno mi je da li }e suknja medicinske sestre biti pet cen-
timetara du`a ili kra}a u ~asu kad le`im u krevetu, a s tavanice pada mal-
ter po meni, prozor je zatvoren kartonima i napolju je ~etrdeset, a unutra
pedeset stepeni. Ne, najbitnije je da niko ne sme da ka`e da pacovi vr{ljaju
po podrumu bolnice. Na{e vlasti stalno isturaju simbole bez ikakvog
sadr`aja, jer se onda ne vide pravi problemi. Razgovarao sam s dve ~lanice
komisije za akreditaciju na univerzitetu. ^injenica je da je akreditacija
nu`na i da se stanje mora srediti, ali po onome {to su one govorile ispada
da one po vi{im {kolama love falsifikovane radne knji`ice i fiktivno zapos-
lene ljude, {to je stvar za kriminalisti~ku policiju. Jedna od njih mi je rekla
- Da, ali policija to ne}e da ganja.
Svi profesori s Pravnog fakulteta u Kragujevcu su se vratili na fakultet,
primaju punu platu, a za dva meseca }e neko da otkuka - Ali nema ko da
nam dr`i nastavu, dajte samo da premostimo ovu godinu, nekako da se
sna|emo. Pa }e ih pustiti da dr`e nastavu - pa kad su dr`ali nastavu, hajde
neka ispituju u junu - i u septembru se vi{e niko ne}e se}ati da je pola
fakulteta bilo uhap{eno zbog korupcije. Toga se ne}e setiti ni novinari ni
ministarstvo, a taj fakultet je na dan hap{enja trebalo da bude zatvoren,
jer je polovina profesora bila korumpirana, a druga polovina je verovatno
znala {ta se zbiva, ali je }utala, kao {to mnogi na Pravnom fakultetu u
Beogradu, koji slove za velike demokrate, }ute zato {to imaju platu dvesta
hiljada dinara. Ali klju~ni problem na{eg postojanja je Kosovo i to nam
obja{njavaju akademici, koji su proturili predlog novog zakona po kojem
bi se njihove plate utrostru~ile. Dakle, u Srbiji nije klju~no pitanje kada }e
reforme ili kada }emo u Evropu, nego kada }e plata i da li ja mogu da dobi-
jem ve}u platu. I na tome se zavr{ava pri~a ogromnog dela na{e politi~ke
i intelektualne elite. Dakle, sveta kinta ili sveti evro je u centru pa`nje, a
sve ostalo su prazne pri~e. To mo`e da se izmeni jedino ukoliko se javnost
pokrene i zato i dolaze ovakva pravila - Ne sme{ da kritikuje{. Javnost je
po~ela da se pokre}e i treba je spre~iti da nam prstom ukazuje na bilo {ta.
Zato se pri~a o vanrednom stanju.
Bojim se da }e pritisak na ljude u opoziciji biti veoma jak i bojim se da }e
analiti~ari tipa Vukadinovi}a i Antoni}a ponavljati - Ali dva miliona i
toliko stotina hiljada ljudi je glasalo za to da sve koji imaju plave o~i treba
Dejan
Ili}
streljati ili da holokaust nije postojao ili da su Romi ljudi ni`eg ranga ili
da se Mesec okre}e oko Sunca, a Zemlja oko Meseca. Ve}ina ~esto nije u
pravu. Ta dva miliona i ne{to glasa~a Tomislava Nikoli}a jednostavno
nisu u pravu. Oni imaju pravo da izglasaju {ta god ho}e, ali je to za {ta su
glasali katastrofalno. Tome je u ogromnoj meri doprinela Demokratska
stranka, neaktivnost Borisa Tadi}a i nesposobnost Demokratske stranke
da poka`e {ta su bili radikali. Radikali su u~estvovali u ovome {to sada
imamo s Kosovom, upetljani su u to do iznad u{iju. Ili }e Demokratska
stranka ozbiljno da menja svoju politiku, ili }e na kraju njeni glasa~i oti}i
na neku drugu stranu. Tadi} je na ovim izborima navukao sve {to je moglo
da hoda i puzi i glasa za njega u strahu da ne dobijemo Tomu Nikoli}a.
Mislim da }e ~ak i ̂ eda Jovanovi} i LDP morati malo da menjaju svoj stav.
Pa ne mo`e{ ve~ito napadati jedinog mogu}eg saveznika. ^eda je dobio
onoliko koliko je dobio, a na slede}im izborima }e mo`da dobiti i manje.
SPO je bio najve}a stranka, pa je odjednom postao najmanja, odnosno ne
znam da li uop{te i postoji. U}i }emo u situaciju da }e radikali s narodnja-
cima biti u koaliciji, a to ne}e biti dobro za nas. Ma koliko se Antoni} tru-
dio da doka`e da smo mi, Evropejci, samo samozadovoljna elita, mi smo
onaj deo obrazovane elite koji prima platu da bi ljude obrazovao. Na{
posao je i da ih politi~ki obrazujemo. A nije dobro kada neko propagira
politiku mr`nje prema drugima i priziva ruske dobrovoljce. Ve} su ovde
dolazili ti takozvani ruski dobrovoljci i samo je pitanje vremena kada }e se
ovde pojaviti neki penzionisani ruski general i kada }e umesto Danijela
[ifera do}i Peter Handke ili Mihalkov. Do}i }e ovde, lepo }e jesti i oti}i }e.
^ovek uop{te ne mora da bude silno inteligentan da bi shvatio {ta se
de{ava. O ve}ini tih stvari su napisane ~itave biblioteke knjiga. Samo
treba izvu}i minimalnu pouku. Ali ovde u politi~kom `ivotu vlada pravilo
da je iskustvo osobina koja nam omogu}ava da prepoznamo glupost tek
kada je nanovo u~inimo. Hajde, u redu je da to ~inimo dva puta u jednom
stole}u, ali mi to redovno ~inimo tri puta godi{nje.
Svetlana Luki}:
^itam {ta su skandirali studenti u protestnoj {etnji do vlade Srbije:
Dole Ko{tunica - dole novi Milo{evi}, DSS - novi SPS i Ubili ste \in|i}a.
Govori Dejan Ili}, urednik izdava~ke ku}e Fabrika knjiga.
Dejan Ili}:
Ostanite u svojim ku}ama, mi }emo vas za{tititi - to nije ta~no. Pa ne}e{ ih
za{tititi, ne mo`e{ da ih za{titi{, za{to to izgovara{? Ne mo`ete poslati
274
15.0
2.0
8. vojsku i policiju preko Ibra, ne mo`ete. Drugo, mi smo doneli istorijsku
odluku da }e Kosovo zauvek ostati u Srbiji. ^ove~e, u kom vremenu ti
`ivi{? Ni{ta nije ve~ito, kako izgovari{ uop{te tu stvar, {ta misli{ dok to
izgovara{, da li i{ta misli{ dok to izgovara{? Vidi{ da se tu me{aju mitski
i prakti~ni, pragmati~an registar. Mitski registar je stra{no opasan, jer }e
neko te poruke shvatiti doslovno. Recimo, premijer je rekao - Mi moramo
u~initi sve da poka`emo da je Kosovo Srbija. On misli na sve nas, pa je i
meni uputio poruku - Svuda i na svakom mestu morate stalno pokazivati
da je Kosovo Srbija. [ta zna~i to - svuda i na svakom mestu? Recimo, u|e
ti kontrola u gradskom prevozu i vi{e te ne pita - Da li imate kartu? - nego
te pita - [ta je Kosovo? - Kosovo je Srbija, odgovaraju ljudi. Pri|e meni, ja
se zamislim, zatekao me nespremnog i ka`em - Ne znam. I {ta se onda
dogodi? - Napustite vozilo, jer niste dali ta~an odgovor. Ili mi uzme li~nu
kartu i ka`e - Javite se u prostorije GSP-a da uzmete li~nu kartu. I ja kao
idem po li~nu kartu, tamo me ~eka slu`benik i onda ja ka`em - Meni su
uzeli li~nu kartu, a on ka`e - Aha, a {ta je Kosovo? Ja ka`em - Kosovo je
Srbija - a on - Izvolite li~nu kartu.
[ta zna~i to - svuda i na svakom mestu? Recimo, u nekom mestu u
Vojvodini gde deca idu u ma|arsku osnovnu {kolu, ispra}aju ih roditelji
ne ekskurziju, ma{u im i ka`u - Ne zaboravite da je Kosovo Srbija. [ta
zna~i - svuda i na svakom mestu? To opasno li~i na vrstu nametanja
mi{ljenja, a pri tom se uop{te nismo dogovorili da li mi ho}emo da prih-
vatimo tu vrstu mi{ljenja. Zapravo se neko ipak dogovorio, onog trenutka
kada je pristao na onaj ustav, koji je izglasan onako kako je izglasan, koji
je pro{ao na referendumu tako kako je pro{ao. Tada je neko dao Ko{tuni-
ci za pravo da izrekne ovakvu re~enicu i mi sada slu{amo kako on izgo-
vara potpuno nesuvisle stvari, ali za koje ima pokri}e u ustavu. Kada ljudi
na Kosovu budu rekli - Sada je ovo nezavisna dr`ava - kako }emo mi reago-
vati ovde? Ni{ta {to se odavde ka`e u vezi s tim vi{e nema nikakve veze s
Kosovom, ni s Evropskom unijom, Ujedinjenim nacijama, Amerikom, jer
nas oni vi{e naprosto ne slu{aju. Dakle, sve {to se ka`e u vezi s Kosovom
odnosi se na nas ovde i to tako treba slu{ati.
Reklo bi se da je po ustavu sasvim u redu da neko krene da lomi sve po
Beogradu. Kako mi ka`emo da je Kosovo Srbija? Kako? Ne znam, tako {to
bacimo bombu na Merkator? Tako je, meni smeta Merkator, jer je to slove-
na~ka kompanija, a Slovenija predsedava Evropskoj uniji, koja }e da
po{alje tu misiju na Kosovo. Dakle, Slovenija je moj neprijatelj i ja }u da
bacim bombu na Merkator, u ~emu je tu problem? Da li je problem taj koji
Dejan
Ili}
baca bombu? Pa naravno da jeste, zato {to bi morao da misli svojom
glavom, ali ko ga je poslao da baci tu bombu?
Za Borisa Tadi}a je glasalo dva miliona i trista hiljada ljudi i on je odgovo-
ran, jer su ti ljudi glasali za njega. Ti ljudi su o~igledno bili protiv svake
primene sile, o~igledno su bili za to da se nastave dogovori s Evropskom
unijom, o~igledno su bili za to da se Srbija otvori i o~igledno su bili za to
da progla{enje nezavisnosti Kosova ne treba bitno da uti~e na na{e `ivote
ovde. Boris Tadi} je dobio te glasove. I o ~emu on sada pregovara s
Vojislavom Ko{tunicom? Voleo bih da verujem da on time {titi na{e
interese, da on u tim dogovorima ka`e - Zna{, ne mo`emo tako. Onda
Vojislav Ko{tunica ka`e - Ne razume{ ti to, dr`ava je iznad svega. Onda
ovaj ka`e - Znam, ali u toj dr`avi `ive neki ljudi, oni sutra moraju da odu
na posao, moraju ne{to da zarade, moraju ne{to da jedu. Ne, ne, to je nebit-
no, dr`ava je ugro`ena i nije bitan odlazak na posao i nije bitno {ta }e da
jedu. Pitam se kako ide taj razgovor, o ~emu oni pri~aju. Ne mogu to da
zamislim, zato {to po izjavama koje daje jedan od njih dvojice ja vidim da
taj ~ovek kao da ni s kim ne razgovara, kao da ni{ta ne ~uje i kao da ni{ta
ne vidi. Ili vidi, ali u nekoj realnosti koja nije moja realnost.
Treba da zna{, ja imam premijera koji `ivi u jednoj realnosti, a ja `ivim u
drugoj. I ne samo {to `ivimo u razli~itim realnostima, nego njegova real-
nost ugro`ava moju. Ja nemam ni{ta protiv toga da je nekome Kosovo
najva`nije na svetu, ali nemoj ugro`avati `ivot tim ljudima tamo i nama
ovde. Stra{no je va`no kako }e se pona{ati zvani~ne institucije u nedelju,
ponedeljak, utorak i narednih dana. Dolazimo u situaciju da se pitamo o
nekim potpuno besmislenim stvarima - kakvi su odnosi snaga, ko je ja~i
od njih dvojice, je li ja~i Boris Tadi} ili je ja~i Vojislav Ko{tunica. Onda
razmi{lja{, ~ekaj da vidimo, ~ovek iz Demokratske stranke je ministar
odbrane, oni bi mogli da kontroli{u vojsku, to je dobro. Aha, a Ko{tunica
ima policiju, a ko ima slu`be bezbednosti? Svi se pitamo na ~ijoj strani su
slu`be bezbednosti. Zna{, nije normalno da ja razmi{ljam na taj na~in.
^injenica da gra|ani Srbije treba da razmi{ljaju o tome kakav je odnos
snaga u vrhu dr`ave je potpuno nenormalna. Onda oni ka`u - vanredno
stanje. Ministar za Kosovo i Metohiju, Slobodan Samard`i}, u nedelju
uve~e je rekao da je i vanredno stanje jedna od opcija. Zanima me ko }e da
uvede vanredno stanje. Hvala bogu, ne uvodi ga predsednik vlade, ali ga
uvodi skup{tina. Onda se pita{ kakav je odnos snaga u skup{ini, pa ko
spovodi vanredno stanje i s kojim ciljevima. Klju~ni problem je zapravo u
~ije ime i za koje ciljeve i za koje vrednosti sada nastupaju politi~ari, koji
276
15.0
2.0
8. u ovom trenutku imaju mo} da kontroli{u organe sile u ovoj dr`avi. Jer
meni nije svejedno da li }e vanredno stanje uvesti Boris Tadi} ili }e ga
uvesti Vojislav Ko{tunica. Ako ga uvede Boris Tadi}, mogu da pret-
postavim da }emo iz toga nekako iza}i, a ako ga uvede Vojislav Ko{tunica,
ne smem da mislim {ta }e da se dogodi. E, osim ako se oni nisu dogovorili
da izigravaju dobrog i lo{eg policajca.
Ako uvodi{ vanredno stanje zbog Kosova, a tamo vi{e nema{ nikakve
ingerencije, onda se vanredno stanje odnosi isklju~ivo na onaj deo Srbije
koji dr`ava efektivno kontroli{e. Ali ako se vanredno stanje u Srbiji uvodi
zbog Kosova, kada }e ta smetnja biti otklonjena i do kada }e vladati
vanredno stanje? Vojislav Ko{tunica nam je rekao - zauvek. Zna~i, vanred-
no stanje }emo imati zauvek. @ive}emo u vanrednom stanju, koje }e u jed-
nom trenutku postati normalno, pa }e onda neko uvoditi redovno stanje
kao vanredno stanje. Zapadamo u jako apsurdne stvari. I {ta je uop{te za
nekog normalan `ivot? Normalan `ivot za Vojislava Ko{tunicu je ne{to
sasvim druga~ije od onoga {to je normalan `ivot za mene. Mi dogovor o
tome {ta je normalno nemamo ve} dvadeset godina. Svaka situacija koja
vodi utvr|ivanju normalnost vodi u nasilje, jer o~igledno su u pitanju dva
shvatanja normalnosti i niko ne ̀ eli da odstupi od svoga shvatanja. Odnos
snaga je sve vreme isti. Jedan deo Srbije `ivi u jednoj normalnosti, a drugi
deo Srbije `ivi u drugoj.
Ako uvede{ vanredno stanje, onda je ta normalnost obavezuju}a za sve.
Koja od dve normalnosti je obavezuju}a za sve? Da probamo da
defini{emo te dve normalnosti. Dakle, dva miliona i trista pet hiljada ljudi
misli da je normalno da Srbija bude u Evropskoj uniji, dva miliona i trista
pet hiljada ljudi misli da je normalno da to {to se doga|a na Kosovu ne sme
bitno da ugrozi funkcionisanje dr`ave i `ivot ljudi koji `ive na ostatku te-
ritorije Srbije. [ta je na drugoj strani? Dva miliona i sto devedeset sedam
hiljada ljudi misli da je normalno da predsedni~ki kandidat obe}ava ljudi-
ma osumnji~enim za ratne zlo~ine da nikada ne}e biti izru~eni. Ups,
imamo problem. Ovaj prvi predsedni~ki kandidat koji je pobedio je oti{ao
i izvinio se gra|anima Hrvatske i gra|anima Bosne i Hercegovine.
Zamisli, drugi predsedni~ki kandidat ka`e - Ne da to nije bio zlo~in, nego
oni koji su odgovorni za to uop{te ne treba da odgovaraju. Te dve Srbije su
glasale u drugom krugu predsedni~kih izbora. Pa kako sada da te dve
Srbije `ive zajedno? Kako vanredno stanje ~ini da se ti vrednosni kriteri-
jumi, ta moralna na~ela podvedu pod isti imenitelj? Samo pukom silom. I
zato je vanredno stanje kao nametanje jednog obrasca vrlo rizi~na stvar,
Dejan
Ili}
jer ne znamo na kojim osnovama po~iva, ne znamo koja je to normalnost,
koje vrednosti to vanredno stanje `eli da uspostavi. A sve se de{ava
povodom Kosova, s kojim zapravo sve to nema nikakve veze.
U drugom krugu izbora je iza{lo {ezdeset sedam odsto ljudi i glasalo kako
je glasalo. Iste ve~eri su ljudi koji komentari{u politi~ke prilike u zemlji
primetili da u izbornim kampanjama izme|u dva kruga glasanja tema
Kosova uop{te nije bila bitna. Dan posle izbora, bez obzira na to {to
Kosovo nije bilo jedna od bitnih tema u kampanji, Kosovo se iz sve snage,
svom `estinom vra}a u politi~ki `ivot Srbije. Ko ga vra}a i otkud mu toli-
ka snaga? I kako odjednom svi, i ti koji su u~estvovali u tim kampanjama
i nadmetali se za mesto predsednika, to prihvataju, kako je to sad i njima
odjednom bitno? Pona{anje pobednika tako|e ne razumem, kao {to
nemam ni obja{njenje za pona{anje Vojislava Ko{tunice. O~igledno je da
Srbijom mo`e da vlada neko ko uop{te ne komunicira s gra|anima Srbije.
Obesmi{ljava{ politi~ki `ivot zemlje i volju gra|ana ~ini{ potpuno
neva`nom. Ljudi vi~u - Ej bre, ho}emo da `ivimo, uradite ne{to za te ljude
na Kosovu, ali dajte nam, bre, da ̀ ivimo. ̂ ovek ka`e - Nemate vi pojma i to
{to ste glasali nema veze, nego da vam ja ka`em - Kosovo je zauvek Srbija
i vi to morate da pokazujete svuda i na svakom mestu. Ti ka`e{ - Ali zna{,
ne mogu da budim decu za {kolu i da im ka`em: Kosovo je Srbija. On ka`e
- Mora{.
Teza da su za kandidata Srpske radikalne stranke glasali gubitnici tranzi-
cije je prosto bezobrazna. [ta sad, kao ja sam dobitnik tranzicije? Pa daj,
majke ti, kako sam ja dobitnik tranzicije? Ne, nisam dobitnik tranzicije,
nego ja imam set vrednosti za koji mislim da ga u ovom trenutku
uspe{nije brani Boris Tadi}. Kakvi crni gubitnici tranzicije? Ne, nego je to
podela koja traje ve} trideset godina u Srbiji. Linija podele je pitanje {ta su
to srpski nacionalni interesi i kako se oni ostvaruju. Da li se oni ostvaruju
tako {to ru{i{ gradove, ubija{ ljude, ratuje{, izoluje{ zemlju, zatvara{ se ili
gradimo zemlju, bitna je ekonomija, bitna je kultura, bitno je da budemo
otvoreni, bitno je da ljudi putuju. To je to. Ko su Srbi? Ja bih rekao - Srbi su
gra|ani ove dr`ave i kraj, ta~ka, nema vi{e. Ne, drugi }e ti re}i - Srbi su svi
koji su u Srpskoj pravoslavnoj crkvi, svi koji slave slavu, gde god da su. I
uop{te, ~ija je dr`ava? ^ija je dr`ava? Da li je to dr`ava gra|ana koji su se
sticajem okolnosti zatekli ovde, pa su u jednom trenutku po~eli da dobija-
ju li~ne karte i paso{e ili je sve to mnogo komplikovanije? E, to je problem,
o tome se nismo dogovorili.
278
15.0
2.0
8. I ni{ta mi nismo osvojili 24. septembra i ni{ta se nije dogodilo 5. oktobra,
jer je ta podela ostala tamo gde je i bila. Da li je tada ne{to moglo da se
promeni? - Naravno da je moglo. To je poraz koji nismo morali da pretrpi-
mo. To je na{ drugi poraz. Da nas posmatram kao knji`evne junake, bio
bih zadivljen pred piscem koji je takvo ne{to izmislio. Dakle, ti izgubi{ jed-
nom, pa ti nije dosta, nego napravi{ tako da izgubi{ jo{ jednom. Prvi put si
to nekako i pre`iveo, to je pro{lo, pa si imao neku katarzu, to je taj 24. sep-
tembar, to je bila neka kompenzacija. Ali ne, nismo dovoljno patili,
moramo da izgubimo sve jo{ jednom.
Meni je raspad Jugoslavije ne{to kroz {ta mogu da se identifikujem s ljudi-
ma koji `ale zbog gubitka Kosova i ja ih apsolutno razumem. Znam kako
sam se ose}ao 1990, 1991. godine, dok sam gledao kako se ta dr`ava ras-
pada. To jeste poraz, poraz je zato {to pokazuje da i kada smo u pravu, mi
smo nemo}ni. To je onaj frustriraju}i poraz, u kojem je jedina pozicija s
kojom mo`e{ da se identifikuje{ - pozicija `rtve. To se de{ava kada poraz
istrgne{ iz konteksta i sleda doga|aja, a upravo to radi Ko{tunica. A kada
se identifikuje{ sa ̀ rtvom, spreman si za agresiju i zato je to opasno i zato
taj poraz stvarno moramo staviti u nekakav sled doga|aja. Za{to se pozi-
vamo na pravo koje smo sami kr{ili godinama? Za{to sada mi ne ka`emo
- Ratni zlo~inci ne mogu imati za{titu u Srbiji, oni moraju biti isporu~eni?
To je isti korpus prava na koji se i sami pozivamo. Kada nam odgovara, mi
to pravo prizivamo, a kada nam ne odgovara, mi ga kr{imo, ili se pravimo
ludi. Stra{no je bitno da mi iz ovoga iza|emo kao neko ko je akter, ko nije
samo puki podnosilac tu|e samovolje, nego ima sposobnost delovanja, jer
smo mi svojim delovanjem doveli do ovoga. Najlak{a identifikacija je
identifikacija sa `rtvom, jer ti ona obezbe|uje moralno neupitnu poziciju,
a kao moralno ~ist ima{ pravo da radi{ {ta ho}e{. Svi mi volimo da radimo
{ta god ho}emo. U ovom trenutku nas Ko{tunica minira i jedina pozicija
za identifikaciju koja se javno artikuli{e je pozicija `rtve. To je najpogub-
nija pozicija koju mo`emo da izaberemo.
Aleksandar Molnar u svojoj poslednjoj knjizi poredi Srbiju s Francuskom
iz sredine devetnaestog i prve polovine dvadesetog veka. U jednom
trenutku je Nema~ka oduzela deo teritorije Francuske, da bi se u Prvom
svetskom ratu Francuska revan{irala Nema~koj tako {to je povratila
oblasti koje su joj pripadale, i jo{ uzela deo nema~ke oblasti, {to je bio uvod
u Drugi svetski rat. Aleksandar Molnar obja{njava koji mehanizmi su tu
bili na delu i kako se ta dr`ava ipak stabilizovala. Jedan od klju~nih ele-
menata za stabilizovanje francuske dr`ave bilo je obrazovanje i uporno
Dejan
Ili}
insistiranje na tome da vojska bude stavljena pod civilnu kontrolu.
Sprovedena je sekularizacija obrazovnog sistema i u njega su po~eli da
uvode gra|anske vrednosti i ideje. I Aleksandar Molnar ka`e da je prve
rezultate ta reforma obrazovanja po~ela da daje kroz desetak godina, kada
su ljudi koji su pro{li kroz taj sistem dobili priliku da glasaju. Tada su
snage starog re`ima izgubile {ansu da se ikada vrate na vlast u
Francuskoj. Usled velikih ratnih poraza Francuske u devetnaestom veku
ve}inu ljudi je uhvatio defetisti~ki pacifizam. Taj niz poraza je doveo
Francuze do toga da ka`u - Dosta je bilo, gubimo te ratove i daj da stanemo
i vidimo {ta }emo sami sa sobom. Taj defetisti~ki pacifizam, koji je bio
prouzrokovan nizom te{kih poraza, vremenom je prerastao u pacifizam
kao svetonazor, kao stav da nasilje i ratna opcija nisu re{enje za konflikte
i nesporazume.
Kada istro{imo sve na~ine na koje smo nau~eni da mislimo, mo`da }e se
pojaviti ljudi koji }e re}i - Ovo nije dalo rezultate, ajmo da mislimo
druga~ije. To bi bila optimisti~ka varijanta. [ta je pesimisti~ka varijanta?
Da Ko{tunica sa~uva poluge o~igledne vlasti, da nas uveri da je on mesija
koji je izgubio Kosovo, ali da jedino on mo`e da ga vrati. Bitno je i kako }e
se postaviti Srpska pravoslavna crkva. Kada sam video snagu
Ko{tuni~inih uverenja, pomislio sam - Da li je zaista bilo toliko te{ko da s
istim uverenjem pre nekoliko godina iza|e i ka`e - Niko nikada u Srbiji
vi{e ne}e oru`jem nasrnuti na teritorije susednih dr`ava, niko nikada vi{e
s teritorije Srbije ne}e pre}i na teritoriju druge dr`ave i ugroziti ̀ ivote pri-
padnika grupa koje se ne prepoznaju kao Srbi? Da je on to uradio pre pet
godina, ja bih mu rekao - Ima{ pravo da ka`e{ ovo danas. Pri~a o pomire-
nju, suo~avanju s lo{om pro{lo{}u, izvinjavanje, opra{tanje, sve je to
besmislica. Smisao je u tome da ti ljudima na koje si jednom nasrnuo da{
garancije da vi{e ne}e{ nasrtati. To bi trebalo da bude kona~ni ishod svih
tih pri~a. Da je on s istim takvim uverenjem s kojim je izrekao ovo o
Kosovu ranije rekao - Mi vi{e nikada ne}emo nasrnuti na susedne dr`ave,
ja bih rekao - ^ove~e, svaka ti ~ast, ima{ pravo da ka`e{ i ovo. Kako on
nalazi u sebi tu osnovu, taj etos s kojim izgovara ovo, a nikada ga nije
prona{ao da izgovori i ono drugo, ne znam. Jer, samo zajedno to bi imalo
smisla. Kada nekome obe}a{ da vi{e nikada ne}e{ nasrnuti na njegovu
teritoriju, ti si zapravo dao sebi za pravo da {titi{ svoju teritoriju, ali ako
si nasrtao na tu|e teritorije, {ta je sad, ne valja {to je neko nasrnuo na
tebe? Pa ne valja, naravno.
280
15.0
2.0
8. Svetlana Luki}:
Pro{le nedelje je umro Desimir To{i}. Bio je verni vojnik Demokratske
stranke od 1938. godine. 1943. goidne gospodina To{i}a je uhapsio
Gestapo, poslao ga u logor na Sajmi{te, a odatle deportovao na prinud-
ni rad u Austriju i Nema~ku. Posle ~etrdeset pet godina provedenih u
emigraciji u Francuskoj i Velikoj Britaniji, vratio se u Srbiju 1990.
Nekoliko nedelja posle toga, prvi put smo razgovarale s njim za emisi-
ju Niko kao ja. Gospodin To{i} je jedan od naj~e{}ih i najmilijih gostiju
Pe{~anika. Jedino su on i de~ak Vasa imali pravo da naru~uju svoja
gostovanja. Slu{ate delove razgovora koje smo s njim vodile 2002. i
2003. godine.
Desimir To{i}:
Do}i }e neka vlast koja }e mi dati penziju, ali za sada sam umesto penzije
dobio dosje. Da li ja mogu da predlo`im putem radija da se ti ljudi koji su
pisali te dosjee pojave negde, da ih vidimo kao na onoj policijskoj paradi,
da vidimo kakve su to glave? I onda bih predlo`io Du{anu Mihajlovi}u,
ministru unutra{njih dela, umesto {to {alje revolvere ministrima, da svim
tim udba{ima i ozna{ima da po jedan revolver da izvr{e samoubistvo,
po{to ja mislim da je na{a slu`ba bezbednosti najve}i krivac za propast
ove zemlje. Tu pi{e - Ro|en tu i tu, evidentirani britanski obave{tajac. Eto,
to smo mi.
Svetlana Luki}:
Evidentirani britanski obave{tajac?
Desimir To{i}:
Koji `ivi na Vidikovcu i tek se sprema za akciju. Zamislite vi, ja imam pri-
jatelja, profesora univerziteta, i pri~am mu o ovom dosjeu, a on meni ka`e,
potpuno mirno i s ube|enjem - Svuda se radi ista stvar. Ja mu obja{njavam
da sam za trideset dve godine samo jednom bio u britanskoj policiji, a da
je, magar~ino jedna, Milovan \ilas zbog knjige Susreti sa Staljinom,
izdatom na engleskom jeziku u inostranstvu, ovde dobio trinaest godina
robije. I ti meni ka`e{ da je to isto, jer svaka zemlja ima obave{tajnu
slu`bu. Dakle, mi smo potpuno izgubljeni. Molim vas, Goli otok. I vi sada
meni ho}ete da ka`ete da je mogu}e da Englezi zatvore u tajnoviti logor i
pobiju deset hiljada ljudi, svojih, ~lanova partije, ne Japanaca, Kineza,
Nemaca, nego svojih ljudi, prvoboraca. Mlad, mali narod sa slabim nerv-
nim sistemom. Mi smo stra{no nervozni. Imamo malo dostojanstvenih
govornika. Nemamo mi ljudi.
Desimir
To{i}
Svetlana Luki}:
A \in|i}?
Desimir To{i}:
Pa on se tro{i, ali ne zbog toga {to radi, nego zato {to govori. Mislim da on
mnogo govori. Ja bih mu savetovao da smanji koli~inu govora, znate. Vidite,
danas imate toliko kandidata za {efove partija, svakog trenutka ~ekate da
li }e neki Milan da se odvoji i proglasi svoju partiju, razumete? Ovde imate
jednoga `utokljunca, da mu ime ne pominjem, koji je promenio tri ili ~etiri
partije, jer ho}e da bude {ef. I kad ga je novinar pitao u NIN-u - Odakle vam
ta ideja da budete {ef partije? - on je odgovorio - Ja od malena ose}am tu
ambiciju. Pazite, to je ne{to potpuno novo, u tome je velika razlika u odno-
su na dru{tvo kome sam ja pripadao. Na{e je dru{tvo bilo selja~ko dru{tvo
u stagnaciji, malo je bilo ljudi nekih velikih ambicija. Bilo je te{ko na}i
poslani~kog kandidata. I ja se se}am, Demokratska stranka koja va`i za
najmoralniju i najpo{teniju, u Prilepu je na{la kandidata, po{to nikog dru-
gog nije imala, otpu{tenog policijskog pisara koji je imao nadimak \ubre.
I sad pazite, \ubre dobije ~etiristo pedeset glasova i postane narodni
poslanik. I odbegao je, siromah, za vreme rata u Egipat, kada je bilo
povla~enje vojske, stigao je u Pariz, tamo je i umro. Vrlo lep ~ovek, i ovako
bistar tip. Bio je policijski pisar, pa je krao neku malu paru po pismima, pa
su ga otpustili i zato je imao taj nadimak.
U Velikoj Britaniji ta `uta {tampa slu`i za zabavu - skandali, seks,
preljube, kra|e, afere, ali to na gra|anina nema nikakvog uticaja kad on
glasa. Kod nas `uta {tampa ima politi~ki uticaj. Situacija je, {to bi rekli
komunisti, slo`ena, ali ona ne mo`e da bude bolja. Mi smo mali narod,
zabasao u mrak, izgubljen. I nekako je na{ svet postao gorak. Kad razgo-
varate s prose~nim ~ovekom na ulici, pa ispada da ovde nema nikog
po{tenog. Sve sam lopov, mafija{, plja~ka{. I kad sam ja jednog taksi
{ofera pitao - Pa dobro, sem vas i mene nema nikoga po{tenog? - on mi je
rekao - Ne, i ja sam lopov. Dakle, mi smo izgubljeni, mi smo kao deca.
Politi~ki smo mi mnogo slab elemenat i zato nam ide ovako kao {to nam
ide. Zato je Milo{evi} dr`ao vlast, ne zbog toga {to je on pametan. On je naj-
pametniji u Hagu. On tako dobro izgleda u Hagu, da ga je trebalo odavno
zatvoriti da se poka`u njegove sposobnosti, jer pre toga nismo mogli da ih
primetimo.
Kod predsednika savezne republike o~evidno postoje duboka nacionalna,
~ak bih rekao nacionalisti~ka uverenja, on je religiozna li~nost. I ja sebe
282
15.0
2.0
8. smatram religioznim, ali smatram da je religija ne{to moje li~no, intimno.
Kad se molim Bogu, to niko ne treba da gleda, a jo{ manje da snima. Tako
da ja li~no mislim da bi on najvi{e voleo, iako ljudi misle da je on `eljan
vlasti, da sve to napusti. Iako ne napu{ta.
Naravno, najbolji je knez Milo{ Obrenovi}, on je u tom pogledu na{ otac
represije. Ja pripadam gledi{tu koje je potpuno antifa{isti~ko i anti-
nacisti~ko, kao {to je i antikomunisti~ko. Ja sam u politi~ki ̀ ivot u{ao kao
gimnazista, u doba [panskog gra|anskog rata, ja sam tada, kao i svi ljudi,
bez obzira na to da li su bili komunisti ili nisu, bio protiv Franka i
dr`avnog udara od armije. Meni armija od 1936. godine stoji na glavi, ja se
s njom gonim koliko mogu i ona je ja~a od mene, naravno. Ali ja uvek
mogu da joj se nasmejem u brk, po{to na{a armija nema ~ime da se
pohvali posle 1945. godine. Bilo bi dobro da ona bude u nekome }o{ku,
skoro nevidljiva. To {to je bilo Sarajevo, to je bio pakao. I sad mi diskutu-
jemo da li treba za{tititi jednoga generala, koga na{a slavna vojska u koju
imamo puno poverenja, {titi i ~uva ve} vi{e godina. Molim vas, mi smo je-
dina zemlja u isto~noj Evropi koja ima politi~ku stranku koju je formirao
jedan profesionalni ubica i plja~ka{. To su ljudi koji su i{li po Bosni -
oplja~kaju, ubiju, pa onda naprave krst no`em na grudima. To su, znate,
pravoslavci.
Ja sam vrlo rano ~itao Slobodana Jovanovi}a. Slobodan, koji je bio vrlo
pa`ljiv u izra`avanju, za Milana Obrenovi}a je rekao najte`u osudu - ~ovek
bez nacionalnog, patriotskog ose}anja. Obrenovi}i su bili inteligentniji od
Kara|or|evi}a. Sada, to ubistvo, ja razumem Engleze, koji su odmah
prekinuli diplomatske odnose, jer to je zaista bilo divlja{tvo. To kako su ih
ubili je bio mnogo te`i problem od ostalog, ali nije bilo izlaza. Znate, u
istoriji do|u trenuci kad nemate alternative, to je kao 27. mart. Dr`avni
udar od 27. marta nije ni herojsko, ni super politi~ko delo, ali nemate kud.
Tako je to bilo, Aleksandar je ne samo napravio jednu zemlju u kojoj se
ustav menjao tako re}i svake nedelje, on je smenjivao vlade, dovodio male
pacove. Tako da je bilo neminovno, znate. Ja `alim {to su ih oni tako
masakrirali, ali nije se to moglo izbe}i. Aleksandar je bio popustio i moral-
no i mentalno, postao je psihopatski tip, tako da ja nemam nikakvu `al,
kao {to sada imaju ljudi za 25. majem i Josipom Brozom. U svakom
slu~aju, ne `alim za Aleksandrom Obrenovi}em.
^itao sam jednu staru knjigu o Dragoljubu Jovanovi}u. Uvek me je Zoran
\in|i} podse}ao na Dragoljuba, dakle, to su bezgrani~ne ambicije. Ja bih
~ak rekao da je Zoranova ambicija bila manje li~na, a vi{e nacionalna ili
modernisti~ka, ako ho}ete. I sad ne mo`ete da verujete, ti na{i genijalci,
oni `ive u nekoj vrsti nadrealnosti. Pored svih zamaha, planova, uspeha,
on nije mogao da se zaustavi. Ja imam utisak kao da je on podsvesno
hodao ka svojoj smrti. Ja se jo{ nadam da je to ubistvo istorijski korisno za
nas, iako se to ne prime}uje sada, po vladi Srbije, ali ja mislim da u publi-
ci on ima mnogo vi{e razumevanja. Ja mislim da je rejting Demokratske
stranke i DOS-a porastao posle tog ubistva, jer su svi koji su ga sumnji~ili
shvatili da je on bio najopasniji protivnik onima koji su ga ubili. Mileta
Prodanovi} je posle njegove smrti rekao - Predsednik Ko{tunica se posle
smrti Zorana \in|i}a jedva pokazao kao ~ovek.
Niko nije uradio za Srpsku pravoslavnu crkvu ono {to je uradio Zoran
\in|i} i oni mu to vrate nad kov~egom kako su mu vratili. Ne znam za
slu~aj da je sve{tenik na grobu ~oveka govorio protiv tog ~oveka koji je
mrtav. To je policijski govor. To je govor jednog komandira milicijske
stanice, koji se sveti kriminalcu koga je uhvatio i ubio.
DSS ima veliku idealisti~ku snagu, jednu ta~ku programa, a to nije ni
Milo{evi}, ni na{e stanje, ni na{ ugled, ni na{ standard, nego - uni{titi
Demokratsku stranku. Ogroman broj {kolovanih ljudi su veliki pokvare-
njaci, znate, i ovde mo`ete tako re}i kupiti svakog ~oveka za novac. Ta
bezidejnost, praznina, tako i ovo skakanje izme|u partija, to je dokaz da
tu nema nikakve ideje. Ne}e da vas primi va{a stranka da budete poslanik
i kandidat, vi pre|ete u drugu stranku, a ona vas primi.
Vidite, i ljudi koji izgledaju dosta naivno i neinteresantno, politi~ki i
intelektualno, gore u stra{nim ambicijama. Pazite, to nisu samo {efovi
partija, kako se kod nas misli. Vlast kao opsesija, nedostatak ideja i
verovanje da kad komunizam nije uspeo, vi{e ni{ta ne}e. Mi smo u stvari
verovali u komunizam, neko dublje, neko pli}e, i po{to je to nestalo, nije
ostalo ni{ta. Prema tome, mi mo`emo da budemo sve, i levo i desno i cen-
tar i to {to je G17 i to je `alosno gledati, to je stra{an pad. Ja dolazim do
cini~nog zaklju~ka da je u stvari ne sveti Sava, nego [e{elj bio na{ kulturo-
log - Ako bude bombardovanja Kosova, ne}e biti vi{e nijednog Albanca.
Zamislite, takav ~ovek dobije milion i sto hiljada glasova. Pa ka`e - Ako ja
do|em do vlasti, prvo {to }u urediti, jeste da iselim Broza iz Beograda.
^ovek je na vlasti, Broz je ostao ovde, a on dobije milion i sto hiljada glaso-
va. On je ~ovek koji je kazao da }emo imati sigurnu granicu na Karlobagu
i ljudi glasaju, milion i sto hiljada njih ka`e da je on konsekventan, jer je
Dejan
Ili}
284
15.0
2.0
8. rekao - prva stvar koju }u uraditi, to je jo{ 1998, sazida}u spomenik Dra`i
Mihailovi}u na Terazijama. Tog spomenka nema ni posle petnaest godi-
na, ali on dobije milion i sto hiljada glasova. Ko su ti ljudi koji daju milion
i sto hiljada glasova? Takva je ve}ina. Vidim nekog vladiku koji }e da se
vrati na Kosovo, ba{ mi je drago, ali ja mislim da je to onaj isti vladika koji
se nudio da pogine u Bosni, pa iz Bosne pre{ao u Srbiju da ne bi poginuo i
- publika aplaudira.
Ja sam proveo sa stricem sve{tenikom, tamo ste videli njegovu fotografi-
ju, deset godina, po celo leto. Po{to sam bio u njegovoj ku}i, a njegova ku}a
je bila kod crkve, ja sam bio na svakoj slu`bi. Ja sam njega posmatrao -
subotom uve~e on je pisao svoje govore. Pazite, za seljake, ne za ~lanove
akademije nauka. On je imao divan rukopis, i to je interesantno, iako je to
pirotski kraj, ~ovek je znao u ono doba jezik i imao vrlo lepu dikciju. Ja
nisam za deset godina ~uo nijednu nacionalisti~ku tiradu, nijednu. Nikad
ga nisam video da pla~e i 1940. mi ga gledamo, dolazi iz grada i ide ka
nama u vinogradu i pla~e. Pazite, pravoslavni sve{tenik na Staroj planini,
bogu iza le|a, sigurno nije ~itao novine svaki dan, a nije imao ni neku
veliku biblioteku. Pla~e. Mi se zbunimo i on nam pri|e i ka`e nam u pla~u
- Francuska je kapitulirala. Mi se razbesnimo, da ne ka`em samo ja - [ta je
Francuska uradila, nije se tukla, neborci, defetisti - a on nama u pla~u ka`e
- Nemojte tako, Francuska }e vaskrsnuti. Pazite, taj sve{tenik je morao
znati da su Francuzi katolici i on je morao znati da je tu Vatikan {ef, ali vi
vidite da u njemu nema mr`nje. To ne li~i na vladiku Atanasija, na vladiku
Amfilohija, pa ~ak ni na ovoga s Kosova. Ti mali ljudi po palankama, po
selima, bili su hri{}ani, stvarno hri{}ani.
OSVETA KOSOVA
Povremeno se ose}am kao krme u Teheranu, {to bi rekli
Bosanci, jer mi se stalno uzima za ote`avaju}u okolnost
to {to sam du{evno zdrav ... Kada je Kosovo proglasilo
nezavisnost, ne{to me je {trecnulo, jer ja sam dete
Jugoslavije ... Kada prekinete diplomatske odnose, ostaje
vam samo jedno sredstvo - rat ...
Gosti:
Mi{a Vasi}, novinar,
Tatjana Tagirov, novinarka,
Miroslav Prokopijevi}, ekonomista,
presli{avanje o Kosovu:
Olga Popovi}-Obradovi}, Desimir To{i},
Mirko \or|evi}, Slobodan G. Markovi}, Olivera
Milosavljevi}, Sr|a Popovi}, Mirjana Mio~inovi},
gra|ani Kosova,
^edomir Jovanovi}, lider LDP-a
Svetlana Luki}:
Dobar dan svima, pre svega Beogra|anima koji su jutros zatekli ~iste
ulice, kao nove. Gradske slu`be su radile cele no}i, pralo se, ~istilo,
uklanjali su se tragovi sino}ne sramote. Gradona~elnik Beograda i
drugi ~lanovi Demokratske stranke u gradskoj vlasti su radili svoj
posao, ali i nastavili da igraju ulogu koju je njihovoj stranci namenio
Ko{tunica: da skrivaju, pokrivaju, maskiraju sve pogane stvari koje
~ini njihov koalicioni partner.
Predsednik je pobegao u Rumuniju da ne bi morao da se penje na binu
s Tomislavom Nikoli}em, a onda je iz Bukure{ta pozivao na mir. Ne
mora predsednik ni da se vra}a - Tomislav Nikoli} mu je sino} preoteo
mandat. Mo`e Tadi} slobodno da nastavi da obilazi zemlje koje jo{
nisu priznale Kosovo, mo`e pravo iz Rumunije da produ`i u sun~anu
[paniju, pa na sun~ani Kipar. Kupi}emo mu i onaj avion koji se puni
kerozinom u vazduhu, da ne mora ni da sle}e, ako se tako ose}a bezbed-
nijim.
Predsednik nam je pravi srpski Odisej, ~uje glasove sirena, ~uje glasove
predaka koji ga dozivaju, a on, na{ lepi Odisej, vezao se za jarbol da ih
ne bi sledio i da se ne bi udavio.
Sino}na Ko{tuni~ina arhetipska narodna pobuna protiv mo}nika
pretvorila se u divljanje ~opora mladih srpskih pokolenja. Srpski
nacionalizam sino} je do`iveo svoj logi~an kraj. Kosovski mit se tako
lako transformisao u kra|u patika, piva i boksova cigareta.
Vu~i}i, Ko{tunice i Kusturice su nam sino} demonstrirali kako treba da
izgleda po~etak potrage za otetom otad`binom, svetim gralom koji }e
vratiti slavu predaka i snagu narodu, koji samo izgleda kao da je na
izdisaju.
Jedan od najslavnijih srpskih grobara se sino} na bini kleo u Boga, a
njegovo stra{ilo Aleksandar Vu~i}, mali pogani maroder, koji je ono-
mad hu{kao ljude na klanje, a on skupljao parfeme i kvadrate stanova
po Beogradu, optu`ivao je da su za sino}no nasilje krivi mediji i poje-
dinci koji priznaju da je Kosovo nezavisno i time, veli Vu~i}, provocira-
ju njegov narod.
290
22.0
2.0
8. Ko{tunica Vojislav je sino} {i{tao, glumio, podvriskivao zbog nepravdi,
a njegovo novo stra{ilo, novope~eni Srbin Emir Kusturica, podsmevao
se nama, poturicama, i strahu nas koji smo za male pare prodali srp-
stvo. Mi smo postali lo{i Srbi za male pare, a on veliki Srbin za velike
pare. Nije Nemanji, naravno, do srpstva, nego je besan zato {to nije
uspeo u Holivudu. I zato on sino} kosovskom mitu suprotstavlja
holivudski.
Svi se pitamo kuda vodi ovo {to je sino} po~elo. [ta u stvari ho}e
Ko{tunica Vojislav? Ho}e li koncentracionu vladu, vanredno stanje, ili
je pro{ao sve te faze i sada bi ga zadovoljilo samo malo krvi? Da li je na
njegovom oltaru dovoljna `rtva ono jedno ugljenisano telo u ameri~koj
ambasadi?
Sino}no doga|anje naroda smo pratili zajedno s novinarima Vremena,
Mi{om Vasi}em i Tatjanom Tagirov.
Mi{a Vasi}:
Nedelja je bila samo generalna proba za ovo ve~eras. Vidimo iz izjava poli-
cajaca i predsednika policijskog sindikata Srbije da je policija imala
instrukciju da se brani pasivno. Politi~ki faktor je podstakao uli~nu rulju,
koja se sastoji od ~uvene smrtonosne kombinacije fudbalskih navija~a,
mrakobesnih klerofa{ista i neonacista. Policija se opet dovela u situaciju
da podmetne svoja le|a pod cini~nu politiku koja ih `rtvuje. Za{to? Zato
{to je nekakav Velja Ili} osetio potrebu da ka`e da srpska mladost mo`e da
lupa prozore. Da li je potrebna bolja poruka? Onda smo imali drugu
takti~ku pogre{ku, koju sam gledao malopre na televiziji: oni izlaze s
oklopnim vozilima, u onim Legijinim hamerima, ali bez pe{adijske prat-
nje. Ljudi, pa to se u~ilo u prvom razredu srednje vojne {kole u staroj
Jugoslaviji, da oklop bez prate}e pe{adije ne vredi ni{ta.
Termin - huligan je donekle kompliment, znamo mi vrlo dobro o kome gov-
orimo. To je bilo jasno i policiji, i svakom normalnom pozorniku na ulici -
samo nije bilo jasno njihovim {efovima. I nikakve koristi od svega ovoga
nema, mi se samo kur~imo za d`abe. Kao narod je stra{no za ovo i ono. Za
{ta je narod? Za ono {to smo mu ispri~ali. Kada ~ovek gleda i ~ita medije,
o svemu se pi{e i govori,sem o su{tini stvari. A su{tina stvari, o ~emu je
ovde zapravo re~, jeste u tome da nama Kosovo nisu otele velike sile.
Kosovo su Albanci uzeli sebi, jer ~ine devedeset-i-ne{to-postotnu ve}inu
na vrlo zgusnutom terenu i s vrlo nezgodnom demografskom situacijom.
Mi{a
Vasi}
Kada su Marti}evi Srbi iz Hrvatske, u prole}e 1991. godine, pravili svoju
Republiku Srpsku Krajinu, to su pozdravili odavde svi ovi koji se sada
bune protiv istoga toga {to rade kosovski Albanci sa, usudio bih se ~ak da
ka`em, mnogo boljom argumentacijom nego {to je bila Marti}eva. Ali ima
tu analogija koja je meni frapantna, fascinantna. Srbi ju`no od Ibra ~ine
ve}inu Srba preostalih na Kosovu, kao {to u Hrvatskoj sedamdeset pet
odsto Srba nije `ivelo na teritoriji koju je Marti} proglasio ~uvenom
radikalskom Republikom Srpskom Krajinom i ~iji je takozvani premijer
Milorad Buha sada poslanik Narodne skup{tine Republike Srbije. Kada su
ih pitali - A {ta }emo s onim Srbima iz gradova, Rijeke, Zagreba, Siska,
Osijeka? - oni su govorili - Ko ih jebe, oni su Franjini Srbi. Na kraju }e Srbi
ju`no od Ibra biti progla{eni za izdajnike i Ta~ijeve Srbe, a mi }emo iz se-
verne Mitrovice da pravimo pri~u.
To me podse}a na zanimljivu analogiju na koju je ukazao Bo`a Jak{i} u
jednom eseju. Bo`a Jak{i}, filozof, ka`e ovako - Ovi na{i su na velikim bil-
bordima imali ̂ er~ila i De Gola koji isti~u nekakva pravila me|unarodnog
prava. A nezavisnost Irske je do{la nakon dosta nezgodnog i krvavog
gra|anskog rata iz dva koraka, 1916. i 1920, jer su Britanci shvatili da Irci
ne}e, pa ne}e, i to ti je. Analogni slu~aj je, ka`e Jak{i}, Kosovo. Ko je bio
jedan od glavnih pregovara~a britanske vlade? - Vinston ̂ er~il, taj isti, koji
je iz dva koraka doveo do progla{enja Republike Irske. Severna Irska, u
kojoj su unionisti, protestanti, ostala je u sastavu Ujedinjenog Kraljevstva
do dana-dana{njeg, sa svim problemima koje ima, ali je tu. Ovde se nije
na{ao neko pametan da shvati - ju`no Kosovo ho}e tamo, a severno
Kosovo ho}e ovamo, pa da uradimo ne{to analogno onome {to je uradio taj
nesre}ni Vinston ^er~il, kojeg sada zloupotrebljavaju i povla~e, ni krivog
ni du`nog.
General De Gol, koji se isto pojavio na tim blesavim Bokanovim bilbordi-
ma, 1961. je napravio izuzetno hrabar dr`avni~ki potez - odrezao je Al`ir.
Moj prijatelj Bogdan Deni} mi stalno govori da je u trenutku progla{enja
nezavisnosti Al`ira od Francuske u Al`iru `ivelo procentualno vi{e
Francuza nego {to ima Srba na Kosovu. De Gol je to odrezao, okej, jedva je
izvukao `ivu glavu iz sedam-osam poku{aja stra{nih atentata, da bi na
kraju, nakon referenduma rekao - Ne po{tujete moju politiku, pa ne
morate - i povukao se u onu svoju selendru Colombey les Deux Églises,
tako se to zove, i tamo umro. ^ovek im je rekao - Ne}ete, Francuzi - ne
morate, ba{ me briga. Pri tom, De Gol je taj referendum izgubio s tesnom
292
22.0
2.0
8. ve}inom, za razliku od Voje Ko{tunice, koji ne sme da iza|e ni na jedne
izbore, a da se ne sakrije iza dupeta Seke Aleksi}, to jest Velje Ili}a.
I sad nas taj nesre}nik, koga sam slu{ao danas po podne kako se dere kao
magarac, {to mu uop{te ne stoji, uverava da }emo svi, mi }emo, sve }emo,
{to je rekao Nenad ̂ anak - Oko ~ega smo mi svi? Ni oko ~ega. Ljudi, mi smo
u potpuno psihopatolo{koj situaciji. Na temu tog Kosova, DSS i radikali
muzu jarca, a Boris Tadi} i DS dr`e ispod sito i onda ka`u - Sve smo uradili.
Ljudi, pa ne mo`e se, od govana pita ne biva, ne mo`e se od toga uraditi
ni{ta. Mo`e se uraditi ne{to, ali sasvim drugo od onoga {to vi radite. Mogli
su se preduzeti koraci da se za{titi ostatak Srba na Kosovu, na{e kulturne
i umetni~ke svetinje, {to nije nikakav problem, jer sve su to dobra koja su
Unesko i Evropska unija priznali kao evropsko kulturno nasle|e. Ali njih
ljudi ne zanimaju, kao {to ni Slobu Milo{evi}a Srbi iz Hrvatske nisu zani-
mali, pa su Srbi iz Hrvatske zavr{ili na traktorima i zapregama. I imam
utisak da ovi na{i nesre}nici jedva ~ekaju da Srbi s Kosova navale ovamo,
pa da bude - Eto, razmenili smo teritorije i sve je ne mo`e bolje biti.
Povremeno se ose}am kao krme u Teheranu, {to bi rekli Bosanci, jer mi se
stalno uzima za ote`avaju}u okolnost to {to sam du{evno zdrav.
Izvinjavam se, ja za sebe mislim da sam du{evno zdrav, a za njih mislim
da su du{evni bolesnici, mada mi tako ne izgledaju - pre mi se javlja da su
licemeri. Licemeri koji se zubima i poslednjim ostacima izgri`enih nokti-
ju dr`e za vlast, jer im ni{ta drugo nije preostalo, osim tog nesre}nog
Kosova i tih nesre}nih kosovskih Srba, koje }e oni ̀ rtvovati do poslednjeg
~oveka i babe, kao {to je Sloba `rtvovao hrvatske Srbe do poslednje li~ke
babe - ne bi li ostali na vlasti. I to je ono od ~ega mi se gadi, povra}a mi se.
A prekr{aji javnog reda i mira ve}ih razmera kojima prisustvujemo sada,
dok razgovaramo, samo su logi~na posledica takve cini~ne, licemerne,
bezo~ne politike.
Svetlana Luki}:
Vra}am se ponovo strahotnoj izjavi Slobodana Samard`i}a - Paljenje
grani~nih prelaza je u skladu s politikom vlade Srbije.
Mi{a Vasi}:
I Velje Ili}a koji ka`e - U redu je da se lupaju prozori.
Svetlana Luki}:
Onda KFOR preuzme granicu i onda se ~ude nesta{ici mleka.
Mi{a
Vasi}
Mi{a Vasi}:
Oni su se naljutili i odsekli sebi onu stvar, spontano organizovanim
putem, kao u Slobino doba. Kao da je 1990, 1989. godina. [ta smo imali
danas? Imali smo miting istine o Kosovu, kao {to smo ga imali onomad
kada je Sloba vikao - Ne ~ujem, kako molim? A da, uhapsi}u Vlasija. I {ta
smo s tim svr{ili? Svr{ili smo ovo {to sada imamo. Podneli smo krivi~nu
prijavu protiv Ta~ija, Sejdijua i onog tre}eg nesre}nika, Krasni}ija, pa
}emo da ih osudimo, ja se nadam u odsustvu, u specijalnom sudu iz razlo-
ga kriminalnog udru`ivanja, kao {to smo osudili ~elnike NATO-a. Ja vas
podse}am, dobri ljudi, ko je bio sudija u tom procesu - Goran Petronijevi},
advokat ove sur~inske bande. Ta ~uvena presuda s onim stolicama sa
zalepljenim ceduljama je uginula, jer je republi~ki tu`ilac odustao od nje.
Nakon 5. oktobra, kada je Solana do{ao u Beograd, Jovan Dulovi}, moj
kolega, sreo je Gorana Petronijevi}a i rekao - Pa za{to ne hapsi{ ovoga?
Evo ti ga, do{ao je ovde, a ovaj je rekao - Joco, ne budi neozbiljan. Sve je ovo
neozbiljno, sve je ovo koje{ta.
Samo me zanima ho}e li se pojaviti neko ko }e da ka`e otvoreno ono {to
svi oni tiho misle. To se ~ak ni Velja Ili} ne usu|uje da ka`e - Mi ho}emo
Kosovo, ali bez Albanaca. Pa ka`ite, jer je potpuno o~igledno {ta vi ho}ete.
Vi ho}ete Kosovo bez Albanaca. E pa izvin'te, to ne mo`e. To ste probali
1999, pa nije i{lo. Od te devedesetopostotne ve}ine, sto odsto ne}e da `ivi
u Srbiji. Kukaj i moli, ne}e i ne}e. Moj drug Ljuba @ivkov pisao je pre koju
nedelju u Vremenu o Ko{tuni~inom ko{maru: Voja sanja kako je
skup{tina Kosova donela deklaraciju o zavisnosti i ka`e - Mi ho}emo u
Srbiju, kajemo se za sve {to smo uradili, ho}emo da budemo gra|ani
Srbije. Ovde svi odahnu, a onda Albanci pitaju - Izvinite, a kada su izbori?
Ne vredi ljudima s kojima mi imamo posla pri~ati o elementarnoj mate-
matici. Dva plus dva jednako je ~etiri, nije ni tri, nije ni pet. Kada ~ovek
nekom DSS-ovcu ka`e - Koliko ima Albanaca na Kosovu i {ta oni ho}e? - oni
se uvrede, odu u }o{ak, okrenu le|a i trupkaju nogama kao deca. I sad mi
treba da se mlatimo, jadna policija pije batine po ulici, za{to? - Zato {to ovi
odbijaju da shvate o~igledno, a o~igledno je potpuno o~igledno i tu pomo}i
nema i nikakvo me|unarodno pravo tu ne poma`e. [ta to tra`e kosovski
Albanci {to nije tra`io Milan Marti} i kraji{ki Srbi? - Nacionalno
samoopredeljenje, hvala na pitanju. I onda mi neko posle pri~a o
dvostrukim ar{inima. Ma nemojte, molim vas.
Unutra{nja logika je slede}a - ko je stvarna koalicija na vlasti? - DSS, bra}a
radikali i SPS. Mada ne{to danas nisam video SPS-ovce i Ivicu Da~i}a na
294
22.0
2.0
8. tom mitingu, zato {to SPS jo{ konta i gleda - Ne bismo se mi u to me{ali
ako ne moramo, pa }emo da vidimo {ta }e iz ovoga iza}i, pa }emo se pre-
opredeliti, kao {to smo se preopredeljivali i 2003. A potpuno je o~igledna
stvar da Toma Nikoli} ra{irenih ruka, {to ka`u Hercegovci, ~eka da mu
Ko{tunica padne u medve|i zagrljaj iz koga `iv iza}i ne}e. Ja sam govorio
2001. goidne - Ljudi, kod nadvo`njaka, na }o{ku ulica Dimitrija Tucovi}a i
Grobljanske, postoji grafit napisan radikalskom plavom bojom -
Ko{tuni~ina majka je Jevrejka. Da slu~ajno Ko{tunica ne misli da }e mu
radikali oprostiti to {to se dao izvikati za predsednika. Ne}e mu nikada
oprostiti. I ako misli da }e ga oni izvaditi, ljuto se prevario. Pa neka ide s
njima u koaliciju, neka izvole napraviti kona~no veliku koncentracionu
vladu, Ko{tunica, radikali i SPS, hajde i to da vidimo. To li~i na oslabljeni
virus gripa koji je 1918. pobio nekoliko stotina hiljada ljudi po Evropi i
Americi, da bi se kasnije javljao kao obi~ni grip koji se prele`i za sedam
dana. Nakon onog virusa koji smo imali, ovaj }emo prele`ati, ne za sedam
dana, ali za {est meseci, jer oni s ideolo{kim obavezama i [e{eljem o vratu
ne mogu dalje. Ko{tunica je gotov, istekao mu je rok trajanja, on je lo{ za
biznis. Ne}emo jo{ dugo morati da se brinemo za njega.
Svetlana Luki}:
A za sebe?
Mi{a Vasi}:
Ne}e mene prosta~ina poput Velje Ili}a da istera iz moga grada, pa nema
{ansone uop{te. Vidim da se Velja u}utao, nije ga bilo na mitingu. Pozivao
je na ru{enje onoga {to je, jedva se uzdr`av{i, nazvao ustanovama, a mi-
slio je na RTV B92. Samo ne znam u koje doba dana je to izgovorio, da li je
bio na 0,1, 0,2, 0,5 ili 0,8 promila. Ono {to ja volim kod Velje je {to je on,
~ovek, iskren. Bez obzira na broj promila, on }e iskreno da progovori na
lakat. On je rekao da }e da stradaju razne ustanove i razne ustanove su
stradale. Bogu hvala, B92 nije, ali to ne zna~i da jednoga dana ne}e biti po
Veljinom. Imamo uglednog ministra koji javno poziva na diktaturu uli~ne
rulje i ru{enje, navod, ustanova, izvod. To je najva`niji ministar u ovoj
vladi, za{to? - Zbog dupeta Seke Aleksi} iza kojega se sakriva ceo DSS, jer
ih nema vi{e nego da se sakriju iza dupeta Seke Aleksi}. Ljudi, pa njih vi{e
ni Ceca ne}e, spali su na Seku Aleksi}, uz sve po{tovanje za estradnu
umetnicu.
Tatjana
Tagirov
Tatjana Tagirov:
Kada je ovo po~elo, odmah sam krenula pri~ati o vanrednom stanju. Te nji-
hove pri~e s mitinzima, molebanima, neradom {kola i kompanija. Danas
su svi zatvorili u podne, jedan. To je doslovno podbunjivanje naroda i ja
sam u`asnuta i sla`em se s Nenadom ^ankom, koji je za skup{tinskom
govornicom upitao tko je sljede}i. Kada vidim {to su sve krenuli razbijati,
koga sve prozivaju, kada vidim da se skupljaju potpisi protiv Nata{e
Kandi}, koliko je ̂ eda Jovanovi} predstavljen kao neprijatelj, to je stra{no.
Kada je Kosovo proglasilo nezavisnost, ne{to me je {trecnulo, jer ja sam
dijete Jugoslavije, ali odgledala sam to na CNN-u. Onda sam digla ~a{u i
rekla ~ovjeku svoga `ivota - Neka im je sa sre}om. Do`ivjela sam to kao
kraj ne~ega {to je krenulo od 1990. Jednako sam se osje}ala kao i 1991,
kada je Hrvatska proglasila svoju samostalnost. Ja sam tada plakala, to mi
je bilo oduzimanje ne~ega moga. Od tada sam shvatila da je dr`ava
tvorevina koja ti omogu}ava normalan `ivot, a da ne mora{ ginuti za nju.
Daje mi nekakav okvir u kojem ja mogu pla}ati porez i `ivjeti normalno. I
nemoj me vu}i vi{e na ovo nasilje, ovo je previ{e nalik na 1990. i 1991. go-
dinu, ovo je previ{e nalik na krvoproli}e, a krvi je i previ{e proliveno u
biv{oj Jugoslaviji.
Pet kilometara odavde su bili zakopani albanski le{evi koji su doneseni
hladnja~ama. Ti le{evi su ekshumirani prije nekoliko mjeseci i nitko
nema pitanja o tome. U nosnicama imam vonj toga i to vi{e nije vonj
le{eva, to je vonj sramote. Ovde se nitko nije na{ao da ka`e - Gospodo,
bra}o, drugovi Albanci, nama je `ao zbog onoga {to je Srbija u~inila na
Kosovu, izvinite zbog onoga {to su neki u na{e ime napravili. Izuzimam
ove male partije, LDP, ^anka, pojedince, pristojne ljude koji Albance nazi-
vaju ljudima. Ne, Albanci su ovima ljudi ni`e vrste i stra{no me boli to {to
ti desni~ari sada hodaju po Beogradu i razbijaju Beograd. [to njima zna~i
Kosovo? Albanci su im ni`a vrsta i njima je va`an samo nekakav teritorij.
Tko ih je tome nau~io? Tome ih je nau~io premijer Vojislav Ko{tunica i oni
koji danas obna{aju vlast. I Boris Tadi}, koji je pobjegao u Rumunjsku, da
ne bi morao u tom sramnom mitingu u~estvovati. Ja moram priznati da
me je sramota.
Kao da nitko ni{ta nije shvatio. Logi~no je da }e se takva dr`ava raspasti
na Kosovu. Toliko je mrtvih, raseljenih i ugnjetavanih ljudi i nitko to ovdje
ne shva}a, nego Vojislav Ko{tunica i njegov prijatelj Toma Grobar ponovo
dovode toliko naroda na ulice Beograda. Oni su mi li~no krivi za sve {to mi
se dogodilo, meni li~no su oteli dvadeset godina `ivota. Mi jesmo na dnu,
296
22.0
2.0
8. Ceco, mi jesmo na dnu. Netko tko nema dovoljno suosje}anja za bilo koga
tko je stradao zbog te politike koja je vo|ena odavde, iz ovog grada, iz ove
dr`ave, pa nije zaslu`io bolju budu}nost. Jedino {to me pomalo pla{i jest
da nitko od nas vi{e nije siguran. Ostala je ova mala dr`ava Srbija koja
mo`e ratovati s Ma|arima, Hrvatima, Rumunjima kao nacionalnim ma-
njinama i s nama koji druga~ije mislimo i mislim da je to njihova namjera.
Zadnjih dana ~itam blogove i vidim da ljudi govore - Svi mi koji ostajemo
kod ku}e za vreme tih molebana pristajemo na to. Studenti, koji su
umjesto na ulice oti{li u Medija centar, gdje su ih tako|er uspjeli rasturi-
ti - i oni su pristali na to. Svi sjedimo kod ku}e i ~ekamo {to }e se dogoditi.
Ove horde, huligane, ovo {to hoda okolo, pali, kamenuje, sve to skupa
prizivala je aktualna srpska vlast. Ako nastavi ovako kako to ho}e Vojislav
Ko{tunica, Srbija nije zaslu`ila da postoji kao dr`ava. Ovo nije dr`ava, ona
nema granice, ima samo razjedinjen narod koji je pola za Evropu, a pola je
za ne znam {ta. To je zemlja s frustriranim klincima i nama, koji smo se
zatvorili u ku}e i govorimo - Ovo }e pro}i i ne ti~e nas se vi{e nikakvo ludi-
lo koje vlasti u Srbiji proizvode.
Dvadeset godina ̀ ivim u ludilu, ali sada sam prvi put ~ula da dva ministra
i jedan premijer opravdavaju nasilje i ka`u - To je pravedni gnjev. Pravedni
gnjev zna~i da }e kompletan grad od milijun i pol stanovnika biti para-
liziran, da }e svi du}ani biti zatvoreni u jedan sat po podne. Danas sam bila
na sudu i sud je radio do podneva. Od 1987, kada je Sloba do{ao na vlast,
tri puta sam udahnula punim plu}ima. Prvi puta to je bilo 3. januara 2000.
kada je pobedio SDP i smaknuo HDZ s vlasti u Hrvatskoj, onda je bio 5.
oktobar i tre}i slu~aj je bilo vanredno stanje u Srbiji nakon ubojstva pre-
mijera \in|i}a. Sada se ponovo raspitujemo tko je napravio koje spiskove,
tko }e koga da juri. S kojim pravom se ova dr`ava, koja nije po{tovala
me|unarodno pravo ama i~, poziva na po{tovanje me|unarodnog prava?
Ja nisam niti Srpkinja, niti Hrvatica, ali nije mi lako kada ~ujem Doris Pak
koja ka`e - Le{eve koje su ostavili na Kosovu, Srbi sada pla}aju gubitkom
Kosova. Nije mi lako kada ~ujem tu re~enicu, ali je `ena u pravu. [to re~e
Ivo Viskovi}, kada su ga|ali Mekdonalds - nisu ga ga|ali konzervama Lav
piva koje Ceca Veli~kovi}-Ra`natovi} reklamira, ga|ali su ga La{kim,
slovenskim pivom. O ~emu se radi? Ili }e se gospoda Srbi uzeti u pamet ili
}e Srbi nestati, a onda neka im je Bog na pomo}i, jer to su zaslu`ili.
Svetlana Luki}:
Slu{ali ste Mi{u Vasi}a i Tatjanu Tagirov, novinare Vremena, a sada
govori ekonomista Miroslav Prokopijevi}.
Miroslav
Prokopijevi}
Miroslav Prokopijevi}:
Srbija nije znala da upravlja Kosovom, na {ta je stavljena ta~ka jo{ 1999. i
ovo je samo epilog toga. U svetlu toga, racionalna dr`ava bi se postavila
tako da minimizuje svoju {tetu. Neke stvari su ispale bolje od pribojava-
nja, a neke su ispale gore. Bolje od pribojavanja jeste to da nije do{lo ni do
kakve blokade Kosova. To bi bilo lo{e ne samo za Albance, nego i za Srbe i
za Srbiju. Tako|e se nije ostvarila pretnja da }e do}i do prekida diplo-
matskih odnosa, nego samo do povla~enja ambasadora. Ta stvar mo`e da
se zavr{i tako da se ambasadori tiho vrate kroz nekoliko nedelja, ne veru-
jem da }e ranije. Ali ono {to je gore od lo{ih o~ekivanja jeste reakcija u
zemlji. Sedamnaestog su bili napadi na Merkator u Beogradu i evakuacije
Merkatora u ̂ a~ku i Novom Sadu. Nijedna od parlamentarnih stranaka se
nije oglasila da ka`e - To se tako ne radi. Ni vlada nije rekla ni{ta o tome.
To je shva}eno kao zeleno svetlo za to da se mo`e divljati i od ponedeljka
slede napadi na ambasade, na doma}e i strane kompanije. Taj razvoj
doga|aja uop{te ne valja i to je ono {to Srbiju mo`e jednako da dokraj~i
kao i me|unarodna izolacija. Da li ima dr`ave ili je nema vidi se po tome
kako ona reaguje na prekr{aj i kriminalna akta. Ako dr`ava to podsti~e,
{to je ovde slu~aj, bar s nekim ministrima i slu`bama, ako demonstranti
smeju da biju obi~ne policajce, a ovi ne smeju da ih biju, ni da ih hapse,
onda vam je to indikacija da iza cele stvari stoji neko mo}niji od obi~ne
policije.
Svetlana Luki}:
Izjave predsednika vlade i predsednika dr`ave su bile razli~ite. Tadi} je
pozivao na mir, a predsednik vlade je pokazao razumevanje za mogu}i
gnev gra|ana. Predsednika Tadi}a danas nema, Demokratske stranke
zvani~no nema i to prerasta u miting DSS-a i radikala.
Miroslav Prokopijevi}:
Ko{tunica ne samo {to je ohrabrivao r|ave reakcije, nego je u poenti svog
govora rekao da on ne priznaje ni tu vlast tamo, ni ove koji dolaze iz sveta
da nastave misiju. A onda je rekao da on od te misije o~ekuje da za{titi
Srbe na Kosovu. To je potpuno apsurdno, to mo`e da ka`e emotivno ras-
tresen obi~an ~ovek, ali ne politi~ar, dr`avnik. [to se ti~e Demokratske
stranke, kad god je situacija u kojoj mora da se poka`e farba - njih jedno-
stavno nema. Ne znam kako oni misle da mogu da imaju dvadeset pet
odsto glasova, a kad god se postavi bilo koje va`no pitanje, oni nisu tu. To
}e ih ko{tati u budu}nosti. I kada se oglasi, Boris Tadi} {alje poruke sli~ne
radikalima. To nije ono za {ta su glasala dva miliona ljudi na predsed-
298
22.0
2.0
8. ni~kim izborima. Ne znam za{to je DS stalno u defanzivi. Pretpostavljam
da su, impresionirani logikom druge strane, prihvatili tu logiku. Ako pri-
hvati{ logiku nacionalista, a zna{ da sam nisi toliko tvrd nacionalista,
onda se {unja{ naokolo i kada te tra`e, nisi kod ku}e.
Svetlana Luki}:
Toma Nikoli} je pre neki dan rekao ne{to {to mi se u~inilo istinito -
Ni{ta bitno u Srbiji vi{e ne mo`e da se desi mimo radikala.
Miroslav Prokopijevi}:
O~ito je u pitanju strah stranaka koje sada formiraju vladu od ogromnog
broja glasova i popularnosti radikala. Me|u njima vlada bojazan da ne
urade ne{to {to se ovima ne}e svideti. To je u`asno rizi~na taktika, jer
iziskuje da nikada ne povu~ete potez koji se ne}e svideti radikalima, a to
vas onda utapa u tu vrstu politike. To je stra{an rizik i Demokratska stran-
ka je jo{ od formiranja vlade vrlo lo{e u{la u tu celu pri~u. Gubi se
demarkaciona linija izme|u toga {ta su normalne, a {ta nenormalne poli-
tike. Kada posledice suludih shvatanja pla}a samo jedan pojedinac ili
neka stranka koja nije vladaju}a, mi ka`emo - [teta je da su se odlu~ili za
tako glupo gledi{te, ali po{to su insistirali, red je da plate tro{ak. Ovde je
stvar takva da mi ne mo`emo da izbegnemo da i mi budemo kolateral,
odnosno deo podmirivanja tog tro{ka. I u tome je na{a nezgoda, blago
re~eno.
Svetlana Luki}:
Bilo je zastra{uju}e gledati Beogra|ane koji be`e s ulica. I danas sam
videla ljude kako se sklanjaju, zatvaraju kapije. Svi, i Toma Nikoli},
pozivaju na mir, ali da li vi mislite da su oni sposobni da kanali{u taj
gnev i to nezadovoljstvo, danas i narednih dana?
Miroslav Prokopijevi}:
Oni sposobni jesu, ali pitanje je da li `ele. Ja se bojim da bar neki u vladi
Srbije pri`eljkuju da se ovo stanje poluhaosa, da ovaj libanski sindrom
koji se blago uvla~i u Beograd i u zemlju - opstane, jer oni se lo{e snalaze
u regularnim okolnostima. Nemaju nikakve rezultate, a drugo, njihove
kompetencije, bar nekih ministara, su takve da te{ko mogu da prebace
nivo mesne zajednice. Zato oni jedva do~ekaju ne{to ovakvo. Recimo, ako
je neko tvrdio da se Kosovo ne}e otcepiti i sve je ispalo suprotno tome, prva
stvar je da bar ministar nadle`an za to podnese ostavku. Ne, naprotiv, on
sada menja politiku. Do ju~e se zalagao za integralno Kosovo, a sada je za
Miroslav
Prokopijevi}
podelu Kosova. To je nevi|eno, toga nema ni u Zimbabveu. Tako da oni
imaju mogu}nosti da kontroli{u i koordini{u nasilje i mogu} je veliki
mirni miting u Beogradu, ali mislim da bar nekima od njih to nije u intere-
su.
Svetlana Luki}:
Bilo je zanimljivo gledati paljenje dva grani~na prelaza i reakciju mi-
nistra za Kosovo, Slobodana Samard`i}a, koji je za to rekao, citiram -
Nije lepo, ali je legitimno. To {to se dogodilo je, citiram - U skladu s poli-
tikom vlade Srbije.
Miroslav Prokopijevi}:
To je o~iti signal promene vladine politike. Sve vreme tokom pregovora o
Kosovu vlada je govorila da ne}e podelu Kosova. Sada, kada je Kosovo pro-
glasilo nezavisnost, oni poku{avaju da se pretumbaju u hodu i sada je poli-
tika - daj {ta da{. Pri tom nisam siguran da su to tako dobro izveli, jer
umesto civilnih organa koji su kontrolisali grani~ni prelaz, sada je tamo
do{ao NATO, jer KFOR je NATO. Nisam siguran da }e to doprineti smiri-
vanju situacije ni u tom severnom delu, niti ovde u Srbiji. To je, naravno,
nepromi{ljena politika, ali eto, ko se topi - za slamku se hvata.
Povla~enje ambasadora kao simboli~an gest ljudi u svetu mogu da
razumeju. Da se od Poljske ili Norve{ke neko otcepio, i oni bi to uradili.
Ono {to oni ne mogu da shvate jeste dalja eskalacija toga, sni`avanje
diplomatskih odnosa, koje na kraju vodi do njihovog prekida. Kada
prekinete diplomatske odnose, ostaje vam samo jedno sredstvo - rat, {to je
u na{em slu~aju prili~na besmislica. Nadam se da }e to ostati na ovoj ta~ki
i da }e se stvari normalizovati. Srbija ne mo`e da profitira iz toga {to }e
politi~ki i ekonomski pucati sebi u jednu i drugu nogu, pa onda u ostale
vitalne organe. To je autodestruktivno i ~ak i nacionalisti mogu da vide da
to nije u interesu Srbije. U interesu Srbije je da se ova stvar na neki na~in
primiri i da se krene u normalno poslovanje, politi~ko, ekonomsko,
spoljnopoliti~ko, diplomatsko i drugo. Rasplet ove situacije ima kratko-
ro~nu i dugoro~nu dimenziju. Ovo o ~emu smo dosad pri~ali je kratko-
ro~na, a dugoro~na dimenzija je pitanje s kakvom vladom izlazimo iz ove
krize i {ta je politika te vlade. Postoji vrlo o~ita mogu}nost da iz ove krize
iza|emo s vladom DSS-a, radikala i socijalista. Desi li se to, to zna~i bar
nekoliko godina izolacije, jer s takvom vladom niko iz sveta ne}e hteti
ni{ta ozbiljnije da radi, neki investitori }e se verovatno povu}i, berza }e da
zamre, nezaposlenost }e da se pove}a, inflacija }e da se pove}a, potro{i}e
300
22.0
2.0
8. se devizne i robne rezerve. To je standardna pri~a, to su radili i Milo{evi} i
Tito u kriznim vremenima. Ta pri~a je vrlo jasna. Jedini je problem {to ona
vodi populaciju na dijetu i {to tu dijetu ne mogu da izbegnu ni bira~i
radikala i DSS-a.
Te{ko je kod radikala na}i nekog ko ume da razmi{lja, jer da ga ima, oni bi
ga do sada pokazali, ali ako u DSS-u jo{ ima ikog ko razmi{lja, on mora da
shvati da je ovo gubitni~ka varijanta. Ona ih privremeno politi~ki spasa-
va, jer su se oni potpuno ubili s politikom prema Kosovu prihvataju}i ceo
teret Milo{evi}a, a da nemaju nikakav benefit od toga. Ova varijanta im
nudi mali, malecni prolaz kroz koji mogu da se provuku jo{ neko vreme, a
onda }e nestati s politi~ke scene.
Svetlana Luki}:
Prevremeni izbori?
Miroslav Prokopijevi}:
Bilo bi nelogi~no da se sada napravi vlada DSS-a i radikala, jer je to funda-
mentalna promena politi~ke orijentacije, koju morate da legitimi{ete na
izborima. Parlamentarne izbore je bolje ne spajati s lokalnim. Potrebno je
da se strasti smire, da ljudi normalnije glasaju. To bi bilo na jesen.
Neki komentatori ka`u da odmah moramo priznati Kosovo da bismo i{li u
evropske integracije. To nije ta~no. Mo`e se potpisati i Sporazum o stabi-
lizaciji i pridru`ivanju, ~ak se mo`e biti i kandidat, a da se ne prizna
Kosovo i da se Kosovo ne bri{e iz ustava. To }e jednoga dana morati da se
uradi, ali tek kada Srbija ispregovara ulazak u Evropsku uniju. Od potpi-
sivanja Sporazuma o stabilizaciji i pridru`ivanju do ulaska u Uniju pro|e
od osam do dvanaest godina. Slovenija je to uradila najbr`e, 1996. je pot-
pisala sporazum, a 2004. u{la. Dakle, na{a 2018. je daleko. Ono {to se mora
re{iti sada jeste pitanje saradnje s Hagom. Bez toga nema potpisivanja
Sporazuma o stabilizaciji i pridru`ivanju. Nije jasno kako }e Srbija iza}i
iz cele te stvari.
Svetlana Luki}:
Kada ka`ete 2018, vi govorite o najmanje jednoj deceniji koja nas deli
od eventualnog ulaska u Evropsku uniju. Ovde je te{ko motivisati
bira~e tako dalekom i nedostupnom {argarepom.
Miroslav
Prokopijevi}
Miroslav Prokopijevi}:
Ali vi imate deli}e te {argarepe du` puta. Smisao ~itavog putovanja je da
menjamo ustanove i navike, i to zbog na{eg dobra.
Svetlana Luki}:
Kada se govori o pristupnim fondovima, neverovatno je koliko gra|ani
ove zemlje malo znaju o tome.
Miroslav Prokopijevi}:
To {to }e do}i iz fondova ovih preostalih pet godina {estogodi{njeg plana,
do 2013, za Srbiju iznosi oko milijardu evra, a ono {to }e do}i kroz investi-
cije i pobolj{anje kreditnog rejtinga, to jest kroz jeftinije servisiranje
dugova i jeftinije zadu`ivanje, bi}e vi{estruko ve}e. Politi~ari imaju
interes za sredstva koja dolaze iz fondova, jer na to posle mogu da uti~u i
to poja~ava njihovu mo}. Pore|enja radi, koliko zna~i biti kandidat, ~lan i
ne biti ni{ta od toga u odnosu na Uniju, mo`e da se vidi po tome {to }e
^e{ka u ovom periodu, kada }emo mi iz pretpristupnih fondova dobiti
milijardu, dobiti oko dvadeset {est milijardi, Ma|arska dvadeset pet, a
Hrvatska ~etiri-pet kao kandidat. Sve su to zemlje ne{to manje ili ve}e od
Srbije i mo`emo da poredimo propu{tene prilike i na nivou fondova, iako
je, ka`em, propu{tena prilika privrednog razvoja mnogo ve}i gubitak.
Svetlana Luki}:
Uglavnom smo imali teritorijalno-mitske razloge za gnev povodom
osamostaljivanja Kosova, ali ~itala sam u Danasu seriju tekstova
va{ih kolega, profesora Ekonomskog fakulteta, energetskih stru~njaka
i drugih, koji upozoravaju na materijalne gubitke Srbije zbog odlaska
Kosova. Po njima, Srbija ima pravo da potra`uje od Kosova dvanaest i
po milijardi dolara.
Miroslav Prokopijevi}:
Na te velike brojeve gledam kao na onu pri~u o detetu koje je, po njegovom
ocu, ukralo prag s pruge koji je te`ak {ezdeset kila i kada su istra`ni
organi do{li i otac ka`e - Dete je ukralo. Ovi ka`u - Pa kako dete, to je {ezde-
set kila? - a on ka`e - Ma {ta zna dete {ta je {ezdeset kila? Tako i ovde, svet
ne zna {ta su pare i ovo je samo nastavak tradicije neznala~kog razmeta-
nja ogromnim sumama. Se}am se da je i G17 izra~unavao da je intervenci-
ja NATO-a ko{tala Srbiju desetine milijardi, {to je naravno besmislica. [ta
je u osnovi, {ta je realnost? Realnost je da postoji na~in, kreiran kroz
me|unarodne odnose i razne druge obi~aje me|unarodnog poslovanja,
302
22.0
2.0
8. kako se te stvari u vreme razvoda brakova re{avaju na me|unarodnoj
sceni. Dakle, kao {to smo i videli tokom raspada biv{e Jugoslavije, privat-
na i crkvena imovina ostaje, a kada je u pitanju takozvana dru{tvena i
dr`avna imovina, to ostaje zajednici koja je vlast na toj teritoriji. Tako i
ovde s dru{tvenom i dr`avnom imovinom postupaju oni koji su sada na
vlasti.
Kada su u pitanju prepoznatljive investicije s Kosova ovde, to ostaje vla-
sni{tvo te kompanije. Ako je Zastava odavde sagradila neki pogon dole sa
sto odsto svog udela, to ostaje njeno. Ono {to je dole gra|eno takozvanim
sredstvima federacije ili fonda za preraspodelu biv{e Jugoslavije, to osta-
je dole. Zna se koliko su u te fondove davali Slovenija, Hrvatska, Srbija,
Vojvodina, ali zauzeto je stanovi{te da to ne mo`e da se identifikuje i da to
ostaje novoj zajednici. Naravno, kada proglasite nezavisnost, treba da
po~nete da pla}ate dugove. Tragikomi~no je da se odavde odmah oglasilo
ministarstvo finansija - A ne, mi }emo nastaviti da pla}amo dugove, jer ne
`elimo da indirektno priznajemo Kosovo. Sve }e se to urediti i stvari }e le}i
tamo gde treba da legnu.
To gde smo pokazuje kako smo radili. Ako vi mislite da ste stra{ni, a u
stvari ste vrlo inferiorni, od fudbala do obrazovanja, onda nemate ~emu da
se ~udite. Ekonomisti to ka`u mnogo pragmati~nije - produktivnost i nad-
nice dugoro~no moraju da budu uparene. Ne mo`e produktivnost da bude
niska, a nadnice ogromne, takva nacija ne postoji. Mi se opet klackamo u
situaciji koja mo`e da nas vrati u pro{lost. Koliko duboko mo`emo da pad-
nemo u varvarstvo, ne pitajte. Ti kapaciteti su prili~no veliki i sve to ko{ta.
Svaki ovaj dan neizvesnosti ko{ta, ne mo`e ta~no da se materijalizuje, ali
ko{ta. Na ovom svetu mo`ete da odlu~ite da budete {ta ho}ete, i an|eo i
|avo, ali ne mo`ete da izbegnete da platite cenu za to {to ste odabrali. Ako
ste an|eo, postoji cena za to, i korist naravno, a ako ste |avo, ima i tu cena.
To je pitanje svih na{ih pitanja. I kada se jednoga dana konstitui{emo kao
normalni, verovatno }e se na{e budu}e generacije ~uditi {ta smo mi sve
radili. Norve`ani bi ovde davno dobili nervni slom, jer kada `ivite u
ure|enoj zemlji, neke vrste rizika nestaju. Isto tako `ivot ovde ~ini da se
sviknete na vi{ak rizika. Kada se presabiram, mislim - pa najgora stvar
koja mo`e da se desi je nekakav gra|anski rat. Ali roba za potpaljivanje
gra|anskog rata je ve} bila izlo`ena, vi{e ne mo`e da se izvozi, kupuju je u
malim koli~inama ekstremisti~ke grupe. ^ak je i ministri kr~me i
isprobavaju.
Olga
Popovi}-
Obradovi}
Ovi iz SPS-a ka`u da bi trebalo zabraniti stranke koje prihvataju nezavi-
snost Kosova. Pa nezavisnost Kosova je realnost, zna~i, treba zabraniti
one koji prihvataju realnost. I ko to ka`e? Pa ka`u oni koji su u novijoj
istoriji najvi{e doprineli tome da Kosovo izgubimo. Tragi~no je da nekome
padne na pamet da ka`e takvu stvar, a kada je ka`e takav, to je dvostruko
pogre{no. Tako da se ovde stalno neko igra opasnim materijalom, ali
~ovek se nada da stvari ne}e zapasti u te najgore opcije.
Svetlana Luki}:
Ve}ina srpskih ministara, po~ev od Lon~ara, \eli}a, naravno Velje
Ili}a, Slobodana Samard`i}a, bili su ovih dana na Kosovu. Time su,
izgleda, hteli da postignu tri stvari. Prvo, da nagovore kosovske Srbe
da se ne sele; drugo, da poka`u da je Kosovo i dalje pod njihovom
ingerencijom, a neki od ministara, pre svih Slobodan Samard`i}, izgle-
da ide dole da podstakne Srbe sa severa Mitrovice da i na nasilan na~in
poka`u kako granica ne postoji, odnosno da pale grani~ne prelaze. ^uli
ste verovatno nekoliko puta kako je rekao da je paljenje grani~nih
prelaza u skladu s politikom vlade Srbije. Te{ko da }e ministar
Samard`i} jo{ dugo mo}i ovako. Mo`e mu se desiti da uskoro ne mo`e
da pre|e preko Merdara na onu stranu.
To me podse}a na jednu pri~u o Francuskoj. Milo{ Vasi} je pominjao
kako je De Gol 1962. odlu~io da se Francuzi povuku iz Al`ira. Te godine
zavr{ena je sto trideset godina duga kolonijalna vladavina Francuske
nad Al`irom. Zanimljivo je da se u Al`iru kao mladi poru~nik protiv
pobunjenika borio i @ak [irak, a zavr{ilo se tako {to je ~etrdeset godi-
na potom, dakle pre ~etiri godine, @ak [irak ponovo oti{ao u Al`ir i
tamo ga je ovacijama do~ekalo pola miliona Al`iraca. Do{li su da po-
zdrave francusku odluku da ne podr`i invaziju na Irak. Dok smo no}as
pripremale ovu emisiju, oslu{kivale i pla{ile se rulje koja je divljala
ispod prozora, odlu~ili smo da i vas, a i sebe, podsetimo na ono {to se o
Kosovu pri~alo u Pe{~aniku - {ta smo ono be{e bili zaklju~ili. ^u}ete do
kraja emisije Mirjanu Mio~inovi}, Sr|u Popovi}a, Oliveru
Milosavljevi}, Slobodana G. Markovi}a, Mirka \or|evi}a i dvoje ljudi
koji vi{e nisu s nama, Desimira To{i}a i Olgu Popovi}-Obradovi}.
Olga Popovi}-Obradovi}:
Ne bih, naime, govorila o Kosovu kao posebnom i krajnjem cilju srpskog
nacionalnog politi~kog programa, nego o Kosovu kao sredstvu tog
nacionalnog politi~kog programa. Ja }u ovde navesti re~i jednog od veoma
304
22.0
2.0
8. uglednih i uticajnih radikala Srbije iz vremena pre 1914. On ka`e ovako -
Zadatak je u~itelja u Srbiji uvek bio da vaspitavaju podmladak kako }e kao
budu}i gra|ani pokajati Kosovo i stvoriti veliku Srbiju. Vekovima je srp-
ski narod robovao i borio se samo da osveti Kosovo. Mi ne smemo stajati
skr{tenih ruku kad nam se ~upa iz nedara srce srpskoga naroda Bosne,
stare srpske kraljevine, i Hercegovine, vojvodine svetoga Save. Ovo {to je
prota Milan \uri} govorio i nazivao osvetom Kosova, izre~eno je u vreme
aneksione krize, a povodom srpskih pretenzija na Bosnu i Hercegovinu.
Na ovaj na~in je Srbija posle nekoliko ratova neprekidno se inspiri{u}i, ali
i eksploati{u}i kosovski mit i tu krilaticu - osveta Kosova, napokon, 1.
decembra 1918. stigla do jugoslovenske dr`ave.
Poslednje veliko rekomponovanje biv{eg jugoslovenskog prostora po~elo
je nakon Osme sednice, onda kada je na dnevni red stavljeno kosovsko
pitanje i kada je Srbija postavila zahtev da se Kosovo reintegri{e u ustavni
sastav Srbije. Srbija je odmah dobila saglasnost ostalih ~lanica
jugoslovenske federacije da izvr{i tu ustavnu reformu i tada su ideolozi
centralisti~ke Jugoslavije, koji su u to vreme postali sveprisutni u javno-
sti, obja{njavali da konfederacija, dakle, sporazumni princip jugo-
slovenske dr`ave pretpostavlja rat za promenu granica od Ma|arske do
Jadranskog mora, rat koji mo`e ko{tati vi{e od milion `rtava. Ovo {to sam
sada parafrazirala re~i su poznatog jugoslovenskog istori~ara Milorada
Ekme~i}a iz tog vremena. Ta jeziva pretnja srpskih intelektualaca vrlo
brzo se pretvorila u jugoslovensku realnost i ta famozna osveta Kosova
zavr{ila se zapravo srpskom osvetom Jugoslaviji.
Desimir To{i}:
Ceo proces raspada te istorijske spomenice, {to je bila Jugoslavija, za
mene li~no je bolan. Me|utim, proces je po~eo, te{ko ga je bilo zaustaviti i
ja mislim da smo od po~etka, jo{ od 1918, glavni krivci za to mi. Ne zbog
toga {to smo bili zli, nego zbog toga {to nismo shvatili {ta je to mnogona-
cionalna dr`ava. [ta se dogodilo u prvoj Jugoslaviji? To je bila {umadijsko-
beogradska Jugoslavija, svaki je ministar morao biti iz Kragujevca ili iz
Beograda. Tu nije bilo ni isto~ne Srbije, ni Crnogoraca, ni Srba iz Bosne i
naravno, nije bilo Hrvata. [to je rekao jedan istori~ar, Jugoslavija je bila
dr`ava srpskog naroda, u kojoj su `iveli Hrvati i Slovenci. Za{to pati
Srbija, i ja kao Srbijanac? Zato {to ona ose}a neku misiju da ujedinjuje.
Moji prijatelji u drugoj Srbiji sve to svode na imperijalizam i hegemoniju.
Njih ima, ali Srbija ima i ose}anje misije. Ima naroda koji imaju misiju, a
ima naroda koji je nemaju, iako su uspe{ni. Moje mi{ljenje je da Britanci
Mirko
\or|evi}
nemaju nikakvo ose}anje misije. Britanci su potpuno nezainteresovani za
to da usre}e na{u planetu. Francuzi imaju misiju, Francuska revolucija je
misija da se uvede demokratija u svet. Pa onda Rusija ima misiju, znate,
Rusija ima prvo pravoslavnu, a onda ima komunisti~ku misiju. Dakle, to
se ne mo`e ad hok posmatrati kao negativno.
Sad je pitanje {ta vi radite. Mi smo radili sve pogre{no od 1918, tako da je
na{a misija, na`alost, propala. Meni je `ao, ja ovde izjavljujem sau~e{}e
svima koji su u toj misiji u~estvovali, i samom sebi.
Mirko \or|evi}:
Od 1534, punih sedamnaest godina bio je brat Mehmeda Sokolovi}a,
Makarije Sokolovi}, na ~elu na{e crkve. Mi nismo imali patrijarha, jer se
padom Smedereva 1459. crkva bila ugasila, dr`ava se ugasila, sve se ugasi-
lo. On je bio ne samo patrijarh Srpske pravoslavne crkve, nego je s
dozvolom sultana pro{irio teritorijalnu jurisdikciju srpske crkve i obu-
hvatio sve Srbe do Slavonije, Arada i Temi{vara. On je prvi, i to je i govorio,
postigao kulturno jedinstvo Srba u sistemu Otomanske imperije. Dakle,
on nije promenio dr`avu, to je i dalje bila Otomanska imperija, ali je u njoj
dobio pravo da ujedini Srbe u Aradu i u Slavoniji, koja je bila u
Austrougarskoj imperiji. To je ono {to bi crkva trebalo da radi danas, a ne
da narodu prodaje magle kako je Kosovo na{e i zanavek }e ostati na{e. [ta
da radimo s dva miliona Albanaca? Neodgovorno je ponavljati - Kosovo je
na{e i osta}e na{e.
Slobodan G. Markovi}:
To je ne{to {to se doga|alo gotovo svim nacijama u svetu. To se dogodilo
[paniji 1898, to se dogodilo Francuskoj nakon francusko-pruskog rata, to
se dogodilo Nema~koj nakon poraza u Prvom svetskom ratu. Ali u sused-
stvu se to najo~evidnije dogodilo Ma|arskoj nakon Prvog svetskog rata,
nakon Trijanonskog mira, kada je Ugarska izgubila dve tre}ine teritorija
za koje je tvrdila da su njene istorijske teritorije. I danas, kada odete u
Ma|arsku, u Budimpe{tu, vide}ete da su, nakon skoro devedeset godina
od kraja Prvog svetskog rata, i dalje mnoge knji`are i kafi}i oblepljeni
mapama velike Ma|arske. Neke nacionalne traume se veoma te{ko pre-
vazilaze.
Mirko \or|evi}:
Pa Batajnica je pod mojim prozorom, evo je tu. Ako se u Beogradu ne na|e
premijer koji }e imati hrabrosti da klekne pred te `rtve, da prizna, mi smo
306
22.0
2.0
8. gotovi, bi}e nam jo{ gore. A ja vam tvrdim da to nisu samo ritualni gestovi.
^ovek koji bi to uradio bio bi kao Vili Brant i Albanci bi mu pri{li da
pra{taju. A bez tog pra{tanja nam nema spasa. Andrea @ida su pitali u
oktobru 1944. - Evo, Nema~ka je pora`ena, gori, bombardovana, {ta }e
sada Nemci ~initi, ho}e li po~eti da se kaju? @id odgovara - Ne, najmanje
jo{ dvadeset godina ve}ina Nemaca }e razmi{ljati - Za{to nismo izdr`ali
jo{ malo, da ostvarimo svoje ciljeve i da bacimo Evropu na kolena? Mi sada
to pre`ivljavamo. Ovde traje ono {to je Laza Kosti} opisivao - ^itav narod
zahvati neka rednja, neko pijanstvo. Ovde to jo{ traje.
Posmatra~ na su|enju:
Ovom su|enju prisustvujem kao posmatra~ u ime o{te}enih porodica.
Imamo ozle|enu du{u, jer u toj tragediji je nastradalo osamnaestoro dece,
a najmla|i je bio moj unuk Eron od devet meseci. Tu je i stariji sin moje
}erke Ismet, od tri godine i }erka Sabata, od dvadeset pet. Kao u~enik
petog razreda, od pesnikinje Desanke Maksimovi} bio sam nau~io pesmu
Krvava bajka. Pitam se da li su ljudi u Srbiji zaboravili taj slu~aj. Ja nisam
i ho}u da im ka`em - neka ga prelistavaju. Nama se desilo ono {to je bilo u
Kragujevcu i ne `elim da se to ikome desi. Ja opet pozdravljam sve
slu{aoce radio Pe{~anika i `elim vam svako dobro.
Olivera Milosavljevi}:
Pitanje Kosova je verovatno najte`e pitanje, ali samo iz jednog razloga -
zato {to se postavlja vi{e od sto godina i zato {to su odgovori na njega
uglavnom bili naopaki. A bili su naopaki zato {to su uvek u osnovi imali
netoleranciju, imaginarna kolektivisti~ka, ekskluzivna prava, koja su
ostvarivana isklju~ivo pukom silom. I sada, posle vi{e od sto godina
kori{}enja puke sile, kao {to to u istoriji obi~no i biva, stvari su se
preokrenule i ovo pitanje se ponovo postavlja. Isto pitanje postavio je sebi
i drugima jedan Srbin iz Prizrena pre punih sto deset godina i jo{ tada je
dao odgovor koji niko nije hteo da ~uje. On je pisao - Mi ho}emo da se
glo`imo sa celim svetom, iako je sasvim blizu pameti da kad se ve} nai|e
na glo`enje, da je celom svetu svakako lak{e i prirodnije da nas same
saglo|e, nego da mi sve njih saglo|emo. A mi onda kao ono mala deca,
bacakamo se i nogama i rukama, vri{timo da u{i zaglunu, kako je ceo svet
du{manski raspolo`en prema nama, kako nam ne da ni da `ivimo, a
kamoli da se razvijamo i ja~amo. Kao da je neko lud kad mu mi neprestano
pru`amo pesnicu, da dr`i da je to limun ili narand`a. Od jednog pitanja
narodne i ~ove~anske egzistencije mi smo u larmad`ijskom bunilu napra-
vili na na{u {tetu evropsko pitanje. To je bio prvi gorki plod novovremne
Sr|a
Popovi}
vajne srpske dr`avni~ke mudrosti i soka~kog patriotizma. Ako se iskreno
`eli pomo}i srpskom narodu, onda se treba okaniti sviju dosadanjih fan-
faronada, jer je upravo samoubistvo pretiti celom svetu i izazivati ceo svet.
Da valja jednom pojmiti da Evropa nije na{a poturica, njene odluke nisu
odluke jednog na{eg seoskog zbora koje se mogu prevrnuti na{om d`evom.
I u prvom redu da se valja okaniti apelovanja na silu, ve} da valja pozivati
se na svoje pravo i respektovati tu|e pravo, a nau~ilo se da se praska i da
se di`e pleva na vetar. I onda, razume se, nije moglo da iza|e drugo do ono
{to se zadimilo iz va{arske d`eve po pivnicama i kafanama u Beogradu. A
kad se politi~ki proban~ilo, konta se podnela na isplatu onom jadnom na-
rodu koji danas kao i uvek treba da se moli milostivom Bogu - sa~uvaj me,
Bo`e, od namet prijatelja, od neprijatelja sam }u se ~uvati. Onaj narod
tamo ne mo`e se ~initi odgovornim za politi~ka smetenje{tva nekolicine
krakelera po pivnicama i kafanama u Beogradu. Sve {to oni rade, rade na
svoj ra~un i njihova je odgovornost. Ovo je kraj citata. Citirani autor je pre
sto deset godina odgovor na pitanje koje se i danas postavlja video
isklju~ivo u, kako je govorio, zajedni~koj otad`bini i u me|usobnom
dogovoru, toleranciji i jednakim pravima. Ali njegovu i sli~ne knjige niko
nije ~itao. Sto godina ~itale su se neke druge knjige, koje su davale zapalji-
va i la`na re{enja. Da su bila zapaljiva, potvr|uju hiljade mnogo puta
iznova popaljenih ku}a. Da su bila la`na, potvr|uju ljudske sudbine koje
su upoznale sve osim normalnog `ivota. A na knjigu ovog autora i drugih
koji su mislili kao on, za to vreme u bibliotekama je padala pra{ina.
Najopasnije }e biti ako nastavi da pada i narednih sto deset godina.
Sr|a Popovi}:
Postojala je na strani re`ima Slobodana Milo{evi}a jedna ~vrsta `elja da
vrlo komplikovane, te{ke, dugoro~ne probleme Kosova re{ava silom. To je
bilo o~igledno ve} onda kada je hapsio Azema Vlasija, pa je bilo o~igledno
kad je tokom mirnih demonstracija bilo pobijeno dvadeset sedam
Albanaca u Pri{tini, a ranjeno vatrenim oru`jem preko stotinu.
Milo{evi}u nije valjao Azem Vlasi, dobio je Rugovu. Nije mu valjao
Rugova, dobio je Ta~ija. Nije mu valjao Ta~i, dobio je NATO. Jasno je bilo
ve} tada da ta politika ne mo`e da vodi ni~emu dobrom. Ja }u jo{ samo da
vam skrenem pa`nju na ono {to smo mi tada, pre trinaest godina, govorili
o tome. Sti~e se utisak, to je jedan od tih zaklju~aka, da je jedna pogre{na
politika na Kosovu re{ena da u njoj ide do svog potpunog poraza. Ona
raspola`u}i silom ne vidi {ta bi dijalogom mogla dobiti. I onda govore}i o
oduzimanju autonomije Kosovu, skrenuli smo pa`nju da to ne mo`e biti
kona~no re{enje kosovskog pitanja. Uspostavljena dominacija takozvane
308
22.0
2.0
8. srpske strane ovog puta ne mo`e biti ni stabilna, ni dugove~na. Cena koja
je pla}ena bila je preskupa. Na strani dominiranog ostale su zna~ajne poli-
ti~ke prednosti, koje }e oni iskoristiti. Te prednosti su slede}e: A - alban-
ska strana je uspe{no i opravdano postavila i internacionalizovala pita-
nje povrede ljudskih prava na Kosovu; B - Ona je uspela da obavi sukob kao
sukob izme|u istorijski prevazi|ene komunisti~ke vlasti koja se slu`i
{ovinisti~kom retorikom i demokratskih snaga koje se slu`e liberalnom
retorikom, a na taj na~in ostvarene su i slede}e dve prednosti: 1. zale|uju
se demokratski procesi u Srbiji, jer bi oni naru{ili slogu i jedinstvo i zahte-
vi za demokratizaciju postaju nepatriotski, i 2. prinu|uje se srpska strana
na me|unarodnu izolaciju i izolacionizam. I meni se sad ~ini, kad se vra-
tim na sve ovo, da smo obi{li pun krug i ~ini mi se da je ta politika sile
dovela do potpunog poraza. I mogu da se usudim i to da ka`em, znam da
to nije popularno - nikada vi{e em u slu~aju nekog tre}eg svetskog rata.
Gra|ani Velike Ho~e:
Osam hiljada ~okota vinograda imam, sve planta`ne, nismo obi{li gro`|e,
nemamo zrno za kletvu...
Ove godine nismo obrali vinograd, p{enicu nismo obrali, nema, sestro,
ni{ta...Poku{ao sam da idem u vinograd jedan dan, vojnici pravo kod mene
- Halt, ne sme{ da ide{ u polje, ne sme{ nigde van sela. Mi smo ovde u
logoru, u zatvoru...]erka je u Smederevskoj Palanci, a u Uro{evcu bila, sve
se to poselilo...Jedna mi je u Kosovom Polju, niti gu ~ujem, niti znam gde
je. A {to mi valja da ̀ ivimo, ni s kim da se ne ~ujemo, da umrem da niko ne
do|e?...
Samo njih da ~uju, a nas niko...Moj brat oti{ao u Orahovac i vi{e se nije vra-
tio...Oni ne uzimaju u obzir za srpski narod ni{ta...Samo njih {tite, [iftare,
a oni vi{e zuluma ~inili nego mi...[esnaest du{a odjednom u Retinju zaro-
bili i ni traga ni glasa, to su moji ujaci. I nikoga nema, nikoga nema...
Mirjana Mio~inovi}:
Sada bih htela samo nekoliko re~i da ka`em o ~injeni~nim istinama koje
se odnose na Kosovo, onako kako ih ja vidim, u jednoj {iroj i du`oj istorij-
skoj perspektivi. Dakle, mi smo, bar dokle se`e moje se}anje, a se`e ~itavih
{ezdeset godina unazad, posle rata imali odnos prema Albancima kao
prema ljudima drugog reda. Namenjivali smo im poslove koje sami nismo
hteli da obavljamo, a potom smo ih zbog toga prezirali. Mi smo, na prosto-
ru gde su oni `iveli, u nadmo}noj ve}ini vladali po na~elima aparthejda.
Na ra|anje njihove samosvesti reagovali smo bahato, kao uvre|eni
gospodari ~ije sluge pomi{ljaju na emancipaciju. Mi smo 1999. poku{ali
Mirjana
Mio~inovi}
da izvedemo kona~no re{enje albanskog pitanja po principu i sredstvima
kaznenih ekspedicija, masovnim likvidacijama, spaljivanjem ~itavih
naselja, plja~kanjem i proterivanjem polovine stanovni{tva, oduzi-
manjem isprava, u nadi da }e im time povratak biti onemogu}en. I to je
zapravo tehnika jednaka onoj koju smo samo nekoliko godina pre toga
surovo upra`njavali na sedamdeset pet odsto bosanske teritorije, koliko je
ta srpska soldateska za tih nekoliko godina zauzela.
I dok smo, dakle, u Bosni tvrdili da se tako svetimo Turcima, dakle, za po-
stupke koji gotovo se`u do nacionalne praistorije, mi smo sada ogor~eni
zbog primera albanske osvete, koja se doga|a u ~asu kada su se}anja vrlo
bolna, prisutna i vrlo `iva. I dok smo u Bosni poru{ili doslovno sve musli-
manske svetinje i tako zapravo zatrli tragove jedne vekovne civilizacije,
mi se zgra`amo nad sopstvenim poru{enim svetinjama, koje pri tom jedva
da smo ikada videli. Da li znate i za jednu |a~ku ekskurziju koja je oti{la
posle velike mature da obi|e te spomenike na Kosovu? Niko ̀ ivi, nikad. Mi
smo decu slali u Veneciju, s pravom, razumljivo, ali bez ikakvog zanima-
nja za kulturnu ba{tinu na Kosovu. To {to albanski osvetni~ki bes nije
po{tedeo svetinje, stvarno je stra{na ~injenica i prvi put se de{ava u istori-
ji albanskog prisustva na tom terenu. Naprotiv, zna se da su ih oni uvek
{titili. Dakle, to jeste stra{na ~injenica, ali mi smo poslednji ko ima pravo
da deli moralne lekcije i da Albance smatra varvarima ~ijih se postupaka,
kao tobo`e visoko civilizovan narod, gnu{a. I sad vidite, po{to nam se si-
stematski, s predumi{ljajem onemogu}ava pristup pomenutim ~injenica-
ma, mi }emo jednu neminovnost, a to je nezavisnost Kosova, do`iveti kao
nezaslu`enu kaznu i kao te{ko ogre{enje o na{a prava i zavr{i}emo u
onome {to se naziva padom u gubitni~ku depresiju, koja }e stvarno
sasvim uni{titi ovo malo ̀ ivotnog potencijala kojim za sada raspola`emo.
Ja ne govorim o drugim posledicama.
Situacija u kojoj smo danas zadaje glavobolje ljudima na vlasti samo zato
jer jo{ ne znaju, jo{ nisu saglasni o tome koje bi razre{enje bilo najbolje za
njihov ostanak na vlasti. Ni{ta ih drugo ne zanima. A kako za svoje budu}e
odluke ne tra`e nikakvu saglasnost gra|ana, jer stvarno deluju po prin-
cipu tajnih dru{tava, kako uprkos raznim ispitivanjima javnog mnjenja
zapravo ne znaju kakve bi mogle biti reakcije na te odluke, oni }e naravno
biti sve osetljiviji na bilo koji disonantni glas, na bilo koji poku{aj da se
saop{te te neugodne istine. Naravno, oni ho}e da odrede `rtvenog jarca i
de`urnog neprijatelja. To bi zna~ilo da su oni uvereni u {iroku saglasnost
i samo im je potreban taj neprijatelj, da bi njega okrivili za neuspeh. Ali po
310
22.0
2.0
8. meni postoji i mogu}nost da oni ne samo da slute, ve} i znaju da nemaju
tu saglasnost i da su ljudi mnogo razboritiji, da zdrava pamet uprkos
svemu nije sasvim uni{tena i da }e, dakle, njihova bahatost, neodgo-
vornost, nemoral, jednog dana ipak biti ka`njeni. I ja se nadam da taj dan
nije daleko. Kada pravite analogije, to je apsolutno ista situacija kao ona
koju smo imali pred kraj Milo{evi}eve vladavine, kada on, svestan da
nema vi{e saglasnost koja je bila op{ta, poja~ava represiju i ~ini ono {to
~ini, sa svim politi~kim ubistvima. Dakle, ipak mislim da oni mogu biti
ka`njeni zahvaljuju}i upravo tom jezgru razuma koje nije totalno
uni{teno.
Za kraj na{eg razgovora, izabrala sam da pro~itam jednu re~enicu iz
knjige Hane Arent, Istina i la` u politici, koja mo`e biti podr{ka svima
nama koji nastojimo da budemo istinoljubivi. Samo da jo{ ovo ka`em - tu
knjigu, paradoksalno, preveo je niko drugi do ̂ avo{ki, i to je dokaz do koje
mere pametne knjige nisu od pomo}i budalama. Dakle, ~itam ovu
re~enicu iz knjige: Tamo gde svako la`e o svemu {to je zna~ajno, onaj ko
kazuje istinu po~inje da dela, bilo da je toga svestan ili nije; tako se i on
upli}e u politi~ku delatnost, jer u slu~aju da pre`ivi, {to nije sigurno, on
zapo~inje promenu sveta.
Svetlana Luki}:
Mnogo je ljudi koji su ovih dana iskreno o~ajni i slomljeni zbog onoga
{to se dogodilo 17. februara. Jo{ je vi{e narika~a koje su u skup{tini
naricale za Kosovom izme|u dva sklopljena posla. Ali u skup{tini se
~uo i jedan govor koji vredi ponoviti za kraj Pe{~anika. To su re~i koje
je izgovorio ^edomir Jovanovi}.
^edomir Jovanovi}:
Ja ne mogu da preuzmem odgovornost za sve ono {to nas je suo~ilo s ovako
velikim i stra{nim istorijskim porazom. To ne mogu da urade ni oni
gnevni ljudi koji ru{e grad u kojem mi zasedamo, veruju}i da tako brane
Srbiju i Kosovo u Srbiji, iako }e se stideti jednog dana, kao {to se danas
stide mnogi koji su to ~inili pre njih. Mislim da moramo imati snage da
ve~eras gra|anima Srbije po{aljemo poruku o Srbiji budu}nosti i da
istovremeno moramo imati snage da sagledamo sopstvene propuste, kako
bi kona~no budu}nost na{eg naroda i ove zemlje prestala da bude ru`na
slika pro{losti koju smo pro`iveli.
^edomir
Jovanovi}
Nije ovo na{ prvi poraz. Na`alost, puno ih je za nama. Ovaj poraz mo`da
najvi{e boli zbog toga {to se kroz njega prelama tako puno nepravde, tako
puno surovosti, zbog toga {to se svako od nas ose}a ̀ rtvom, ali i zbog toga
{to kroz ovaj poraz svako od nas mora da plati cenu za gre{ke koje je na{a
dr`ava ~inila u vremenu koje bismo da zaboravimo, ali koje se ne mo`e
izbrisati. Umesto tog zaborava, potrebna nam je hrabrost za suo~avanje s
jednom pogre{nom politikom. Ta pogre{na politika nas danas obavezuje
na promene. ^uli smo dosta toga u govorima, i predsednika vlade, i pred-
stavnika stranaka koje su u pro{losti vodile ovu zemlju. I sam sam u jed-
nom trenutku bio deo vlasti u Srbiji i verovao sam da }emo mo}i da
ispravimo gre{ke koje smo nasledili, verovao sam da mo`da mo`emo da
vratimo Kosovo u Srbiju, ali sam isto tako bio siguran da se Kosovo ne}e
vratiti u Srbiju ukoliko se Srbija sama pre toga ne promeni. Ne mo`e se
braniti interes Srbije tako {to }e se svakoga dana dru{tvu nuditi izgovori
i opravdanja umesto spremnosti da se to dru{tvo menja.
Pre godinu dana smo ovde razgovarali o planu Martija Ahtisarija. U julu
smo razgovarali o vladinoj platformi, u decembru o vladinom odgovoru na
kraj pregovora. Danas razgovaramo o jo{ jednom dokumentu koji vlada
nudi parlamentu, ali i u jednom i u drugom i u tre}em slu~aju mi smo
uskra}eni za odgovor na jednostavno pitanje spremnosti da se preuzme
odgovornost za jednu politiku. Ne postoji dru{tvo na svetu koje je u tako
dubokoj agoniji, a da pri tom niko od onih koji su preuzeli odgovornost za
vo|enje tog dru{tva nije spreman da iza|e pred gra|ane i ka`e istinu.
Liberalnodemokratska partija danas nije do{la u parlament da bi
skup{tinu delila, nije do{la u parlament da bi sipala so na ranu onima koje
tako boli ta kosovska nepravda, ali smo do{li u parlament da ka`emo da
smo spremni da preuzmemo odgovornost za budu}nost ove zemlje i da
verujemo da }e u vremenu koje je pred nama Srbija biti sposobna da
novim vrednostima, boljim idejama izgradi sebe toliko lepu i kvalitetnu
da }e biti mogu}e realno poverovati u druga~ije veze Kosova i Srbije.
Ovde, u parlamentu mo`emo da govorimo o Kosovu kao temelju na{eg
nacionalnog identiteta. U parlamentu mo`emo da govorimo o Kosovu kao
politi~kom motivu bez koga nema na{e politi~ke zajednice i svako }e na
svoj na~in biti u pravu. Ali u parlamentu Srbije ne smemo ponoviti onu
gre{ku koja je toliko puta do sada ponovljena. To {to se desilo ju~e na
Kosovu moramo posmatrati kao posledicu grubih propusta, slabosti i
nemo}i koja nas je na kraju suo~ila s tako dubokim, istorijskim porazom.
Ta~no je, gospodine Ko{tunica, ne postoji nijedna dr`ava koja bi se slo`ila
312
22.0
2.0
8. s postupkom kome je izlo`ena Srbija 17. februara, ju~e, ali je isto tako
ta~no da se po nekim drugim pitanjima, na`alost, Srbija razlikuje od svih
drugih dr`ava. Danas je me|unarodno pravo na na{oj strani, i Povelja
Ujedinjenih nacija i Helsin{ki dokument i Rezolucija 1244, ali na`alost,
toliko puta do sada smo zaobi{li svoje me|unarodne obaveze i bili
nepravedni prema drugima, da su i drugi osetili tu slobodu koju smo mi
nekad davali sebi i pogazili to isto me|unarodno pravo na koje se mi
danas pozivamo.
Osam godina Srbija ne mo`e da se promeni. Nismo dobili odgovor na
nekoliko te{kih pitanja. Kako je mogu}e da smo izgubili sve istorijske i
tradicionalne partnere i za{titnike? Kako je mogu}e da danas Francuska,
kojoj smo podigli spomenik zahvalnosti u na{oj prestonici, ima vi{e
razumevanja za albanski narod nego za srpski? Kako je mogu}e da vi{e
razumevanja za Albance imaju Englezi, ~iji je kralj izvukao ma~ iz svojih
korica u Prvom svetskom ratu i rekao da ga ne}e spustiti dok Srbija pono-
vo ne bude slobodna zemlja? Kako je mogu}e da kolevka demokratije, koja
je bila inspiracija mnogih politi~ara ovde u Srbiji, mislim na Ameriku,
danas ima tako arogantan stav prema nama? Na kakav na~in Srbija mo`e
da uti~e na kosovsku stvarnost? Da li ponavljanjem fraze da je Kosovo
la`na dr`ava? Za{to se bavimo la`ima? Na`alost, Kosovo je nesre}na isti-
na za Srbiju, tu`na, tragi~na, ali je istina. Da li mo`emo da verujemo da }e
tlapnja, zakletve i pozivanje na mitove biti dovoljno racionalna upori{ta
za onaj `eljeni ishod na koji Srbija ima pravo? Mi nikoga danas ne
optu`ujemo, ali tra`imo spremnost da se hrabro pogleda vreme koje je
pred nama i da se Srbiji po{alje poruka da }e u tom vremenu ona biti
oslobo|ena onih predrasuda i gre{aka koje su je toliko skupo ko{tale i
koje su joj na kraju ispostavljene u ju~era{njem danu. Kao {to Srbiju boli
Kosovo, hrvatske Srbe boli Knin, bosanske Srbe boli Sarajevo, Bo{njake
boli Srebrenica i da ne nabrajam dalje sve te u`asne ishode politike koja je
zapo~eta pre dvadeset godina. Mi se s tom politikom nismo rastali, to u
na{e ime ne}e u~initi niko, to moramo da uradimo mi sami.
Dobro je, gospodine Ko{tunica, {to ste makar i u jednoj re~enici apelovali
na mir u zemlji. To je ono {to nam je danas potrebno i potrebni su dogo-
vori, ali se dogovori ne mogu praviti s idejom da se ne postavi pitanje odgo-
vornosti za ono {to se desilo i {to nas je dovelo u ovakvu poziciju. I ne
mogu se dogovori praviti bez ambicije da se Srbija kona~no promeni. Va{a
odluka da povu~ete ambasadora iz Sjedinjenih Dr`ava je bolja od odluke
da prekinete diplomatske odnose sa Sjedinjenim Dr`avama, naravno, ali
svi znamo da }emo pre ili kasnije mi morati da krenemo onim putem
kojim je Srbija ve} jednom krenula 5. oktobra 2000. godine, putem povrat-
ka u svet. I zbog toga ne mo`emo da se pomirimo s onim ta~kama va{eg
predloga parlamentu u kojem se Srbija konfrontira s Evropom. Ne postoji
druga Evropa, sem one na koju smo upu}eni i koliko god to bilo te{ko, mi
u ovom trenutku moramo imati snage da s tom Evropom razgovaramo.
Kona~no, na to nas obavezuju oni ljudi koji su ostali da ̀ ive na Kosovu, oni
ljudi koji su poverovali da sigurnost i sre}u treba da tra`e na Kosovu, jer
su videli kako su pro{li oni koji su krenuli pre njih putem Srbije 1999.
godine i zavr{ili na periferiji na{ih op{tina i gradova kao gra|ani drugog
i tre}eg reda.
Mi smo spremni da radimo zajedno s vama da bismo ovu zemlju prome-
nili. Niste nam potrebni vi, gospodine Ko{tunica, niti vi, gospodine
Nikoli}u, da bismo mi mogli da ka`emo da je za nas neprihvatljiva jed-
nostrano progla{ena nezavisnost Kosova. Ali mi to ne pravdamo frazama.
Za nas je to neprihvatljivo zato {to smo svesni velike istine - nema sre}e
na Kosovu bez pomirenja srpskog i albanskog naroda. I kao {to smo toliko
puta do sada bili protiv jednostranih postupaka Beograda, danas smo pro-
tiv jednostranog postupka Pri{tine. I za nas je to {to se ju~e desilo veliko
poni`enje, ali u tom poni`enju, pored albanske jednostranosti, ima tako
puno pogre{ne politike koja nas je uni{tavala prethodnih dvadeset godina
i koja jo{ ima hrabrosti da od gra|ana Srbije tra`i razumevanje. Ne prista-
jemo ni na jednostrano progla{enu nezavisnost Kosova, ni na poruku
vlade da se vlade u Srbiji menjaju, da se Srbija smanjuje, da srpski narod
gubi svoje istorijske prostore, ali da politika koja to proizvodi opstaje
neka`njena i ambiciozna, ~ak i vi{e nego {to je to bila do ju~e.
Moramo da razmi{ljamo o svetu. Srbiji je mesto tamo. Srbiji je mesto u
Evropskoj uniji i Srbiji je, kona~no, mesto na Balkanu, na kojem ona ne}e
biti izvor kriza, `ari{ta, nesposobnosti, nespremnosti, ve} hrabrosti i
odlu~nosti da sama pogleda u sebe. Nisu nam potrebni ni Rumuni, ni
Bugari, ni Makedonci, nije nam potreban ni Kipar da bismo shvatili koliko
smo sami. Niko nas nije za{titio. Neki su priznali Kosovo. Oni koji ne
ose}aju potrebu za tim to nikada ne}e u~initi. Srbija se s tim ne}e pomiri-
ti, ali na`alost, ta nepomirljivost ne}e zaustaviti proces propadanja Srbije
i o tome treba da razmi{ljamo. Najmanje mislim na dalji gubitak teritori-
ja, mislim na nestanak `ivota.
^edomir
Jovanovi}
314
22.0
2.0
8. I 1999. godine sam bio u stranci ~ije prostorije su razbijane i neka mi neko
ka`e na kakav na~in }e se problem re{iti, pa }u ja biti prvi koji }e baciti
kamen na prozor Liberalnodemokratske partije. Ali svi vrlo dobro znamo
da to nije ta~no i neka ovi dani koji su pred nama budu dani na{e sprem-
nosti da se pomirimo, ali ne s politikom koja nas je uni{tila, nego s ~injeni-
com da su Srbiji potrebni dr`avnici i budu}nost, a ne politi~ari i istorijska
opravdanja. Mi `elimo da se dogovorimo s Albancima i verujemo da su
promene u Srbiji put do tog velikog dogovora. Jednostrana nezavisnost je
za nas neprihvatljiva, jer ne donosi ni{ta dobro Kosovu, a politika koju
nam danas vlada nudi je politika alibija i nespremnosti, s kojom mi ne
`elimo da se mirimo i na koju ne}emo pristati. A onima koji razmi{ljaju o
mitinzima, predla`emo da raspi{u izbore, jer verujemo da u ovoj zemlji
ima dovoljno snage, potencijala i hrabrosti za `ivot u budu}nosti, umesto
be`anja u pro{lost, na koju kao da smo osu|eni voljom politi~ara koji
danas nemaju hrabrosti ~ak ni da se osvrnu na tu pro{lost i ka`u gde su u
njoj pogre{ili. A Kosovo? Kosovo je do sada toliko puta stradalo, da }e ovo
stradanje njegov zna~aj u~initi ve}im. A ljudi na Kosovu neka oproste svoj-
oj zemlji, koja je bila nesposobna da njihov `ivot u~ini vrednijim, a samu
sebe zna~ajnijom.
Svetlana Luki}:
^uli ste da je Savet bezbednosti sino} osudio napad na ambasade u
Beogradu. Ovih dana smo opet svetsko stra{ilo, na{a zamisao
nacionalnog dostojanstva opet se pokazala varvarskom. Za kraj emisi-
je }u vam citirati ne{to {to je Gete rekao za Nemce - Nemci bi trebalo da
budu raspr{eni po svetu kao Jevreji, kako bi ono dobro koje postoji u
njima valjano i potpuno razvili za dobro nacije. To dobro, ono je tu, ono
postoji, ali ono nije bilo u stanju da se ostvari u tradicionalnoj formi
nacionalne dr`ave. Bio je ovo Pe{~anik.
MEMENTO
Dva Rima su pala, tre}i je Moskva, a ~etvrtoga ne}e biti ...
Jedan bajati program je iza{ao na sve`inu dvadeset prvog
veka i raspao se ... Ovde je potrebna velika hrabrost da
~ovek ka`e da je `ivot bogatiji od politi~kih doga|aja ...
Gosti:
Vojin Dimitrijevi}, Beogradski centar za ljudska prava,
Mirko \or|evi}, publicista,
Dimitrije Boarov, novinar,
László Végel, pisac
Svetlana Luki}:
Beograd je sino} i no}as bio prepun dobro opremljene policije spremne
za tu~u. Ne zna se {ta novi ministri raznih krila policije, Nikitovi}i,
Bulatovi}i i ostali komandanti iz DSS-a o~ekuju da }e se desiti, pa su
sve {to se plavi izveli na ulice. Da li ~uvaju ambasade, strana pred-
stavni{tva, poslasti~arnice ili demonstriraju uvo|enje vanrednog
stanja?
Da li se pla{e neobuzdanih postupaka svoje nove, nacionalno
osve{}ene omladine ili prizivaju tu mladu fa{isti~ku pe{adiju?
Demokratska stranka Srbije i njen verni sluga Velimir Ili} ni jednom
jedinom re~ju nisu osudili mlade siled`ije. Naprotiv, svaki od tih
mladi}a koji slu{a Ko{tunicu, Samard`i}a ili Ili}a, dobija iz dana u dan
~as predvojni~ke obuke i jo{ jednu lekciju o tome ko su neprijatelji
Srbije i kako valja s njima. Rusija im i u tome mo`e biti uzor. Samo
tokom 2007. godine ruski tinejd`eri su na rasnoj osnovi ubili {ezdeset
sedam Jevreja, Azijata i studenata iz Afrike.
Kada je ove nedelje u Beogradu bio Medvedev, Putinovog posilnog je
~uvala cela srpska policija. Grad je bio blokiran, jer su ga vodali po
crkvama, rafinerijama i dr`avnim nadle{tvima. I pe{aci su morali da
se sklanjaju s trotoara da ne bi ugrozili dragoga gosta. Kada je u Titovo
vreme dolazio neko va`an, policija je s ulica sklanjala prosjake i
disidente, da strani gosti ne vide ru`ne slike Titove Jugoslavije. Sada
sliku Srbije ne ru`e prosjaci ve} studenti, koji bi hteli u Evropsku uniju,
~lanovi Liberalnodemokratske partije i, naravno, nevladine organi-
zacije. I budu}i ruski predsednik Medvedev je gadljiv na nevladine
organizacije. Nedavno je rekao da Britanski savet i nevladine organi-
zacije {pijuniraju Rusiju i da se to vi{e ne mo`e tolerisati.
Medvedev je opet potpisivao gasno-naftni sporazum sa Srbijom.
Zahvaljuju}i naprasno iskrenom Dinki}u, saznali smo da je Gasprom
najavio pove}anje cene gasa za trideset odsto. Koliko sam mogla da
primetim, a gledala sam pa`ljivo javni servis, to jest -va{e pravo da
znate sve, u izve{taju o tome je presko~ena ta informacija. Uredni{tvo
je verovatno procenilo da to nije va`an podatak za gra|ane ove zemlje
ili prosto nisu hteli da kvare rusko-srpsku idilu.
Uzgred, posle pretnje Gasproma da }e ukinuti gas Ukrajini, ako ova ne
plati dug, pa razgovora koji su vo|eni pre samo nekoliko nedelja, koje
320
29.0
2.0
8. je Julija Timo{enko ocenila kao istorijski dogovor, Gasprom je pre neki
dan ipak rekao da daje Ukrajincima rok do 3. marta da plate dug - ili }e
im zavrnuti slavine s gasom. Nama se to nikada ne}e desiti, jer nas
Rusi vole. Gasprom prema nama gaji naro~ito ne`na ose}anja, a tu
ljubav je oti{ao da zape~ati poljupcem i ministar Bubalo. On s vladom
Moskve sklapa neke poslove, verovatno sa `enom gradona~elnika
Lu{kova, biznismenkom ~ije se bogatstvo procenjuje na sedam mili-
jardi dolara.
Nosilac ordena svetog Save, po pozivu - profesor Tehnolo{kog fakulte-
ta u ^a~ku, omiljeni Ko{tuni~in ministar, Velimir Ili}, optu`io je
Liberalnodemokratsku partiju da je organizovala nerede na beograd-
skim ulicama kako bi bacila senku na dostojanstveni miting Ivane
@igon, Emira Kusturice i svih onih koji ne prodaju veru za ve~eru. Ili} je
poru~io da vlast ne mo`e da garantuje bezbednost onima koji iz sveg
glasa ne vi~u da je Kosovo Srbija. Tu`ila{tvo nije reagovalo, niti }e,
ka`e Slobodan Radovanovi}. To su, ka`e, dnevnopoliti~ka pitanja; to je
`ar politi~ke borbe, kako bi rekao Dejan Mihajlov.
Tu`ila{tvo nije reagovalo ni protiv ljudi koji su upadali u strane
ambasade i lomili sve pred sobom. Ka`u da MUP nije podneo nijednu
prekr{ajnu prijavu. Ova igra, poznata kao igra izme|u MUP-a i
tu`ila{tva, ve} toliko puta je vi|ena da postaje dosadna. Nije mi jasno
da posle svega {to se dogodilo ne progovori na primer ministar pravde,
strukovna udru`enja tu`ilaca, advokata, makar neki sud. Valjda je
neko nadle`an i pozvan da u ovoj zemlji reaguje, kada se pred o~ima
celoga sveta demonstrira nasilje u najbrutalnijem i najsramotnijem
vidu.
Da li takozvani profesionalci, koji u pravosu|u samo rade svoj posao,
~ekaju da pro|e ovo kolektivno ludilo, pa }e onda po~eti da rade svoj
posao, onda }e se oglasiti? Da li oni misle da se u ovakvim vremenima
mo`e }utati, a onda, kada pro|e oluja, mirno vratiti svojoj profesional-
noj i intelektualnoj pristojnosti?
Jeste, opasna su vremena, jeste da mogu da izgube poslove, kredite, ali
neka pomisle kako je svim onim sudijama i advokatima u Pakistanu,
koji su izlazili na ulice i demonstrirali protiv bezakonja, iako ih je
Mu{arafova policija batinala i bacala u marice.
Ko{tunica je rekao nekoliko znamenito luda~kih stvari ove nedelje.
Prva je da zahteva od Sjedinjenih Ameri~kih Dr`ava da poni{te svoju
odluku o priznavanju Kosova. To me je podsetilo na pismo koje je pre
dve-tri godine njegov antiameri~ki kamarad, Osama bin Laden, poslao
predsedniku i narodu Amerike. Pismo nosi naslov [ta tra`imo od vas:
pod 1, da prihvatite islam i vladate se po {erijatu, pod 2, da prekinete
tla~enje, la`i i nemoral, pod 3, da priznate da ste nacija bez principa,
pod 4, da ste najgora civilizacija koju je ~ove~anstvo ikada videlo. Na
kraju svog pisma, Bin Laden poru~uje ameri~kim gra|anima - Slobodni
izbori zna~e da ameri~ki narod slobodno bira svoje vladare i zato i on
mora biti ka`njen za zlo~ine tih vladara. Stoga znajte, Amerikanci, da
za nas nema nedu`nih civila.
I tako, Ko{tunica je ju~e izjavio za rusku televiziju da Srbija ne}e u}i u
Evropu bez Kosova, a Tadi} je za madridski list Pais opet ponovio da
Srbija bez Kosova gubi identitet. Mo`da on bez Kosova nema identitet,
ali on ga ionako nema, pa nema. Predsednik Tadi} odr`ava ovu
luda~ku vladu, zemlja mu se koprca, banda zaslepljenih ludaka je gura
u katastrofu, a on, predsednik Srbije i predsednik najve}e politi~ke
stranke, sedi i gleda pogrebnu ceremoniju sopstvene zemlje.
Za kraj jedan citat iz 1881. godine, Jakov Ignjatovi}, knji`evnik i
akademik: Na{i {ovinisti su se zakleli da }e ve~no oponirati i ~ekati na
duh vremena, nekakvog mesiju. No, mesije svakoga dana ne dolaze.
I{~ekuju}i taj duh vremena narod opada, pada, dok ne i{~ezne, jer
{ovinisti mu ne daju ono {to mu je od svakida{nje nu`de, ve} ga
uspavljuju ha{i{om {ovinizma, da bar lep sanak boravi, a da se tek na
Stra{nom sudu probudi.
Na po~etku Pe{~anika slu{ate profesora Vojina Dimitrijevi}a. Ministar
prosvete Zoran Lon~ar rekao je da vlada Srbije formira pravni tim, koji
}e utvrditi pravne mere radi za{tite suvereniteta i integriteta Srbije
pred me|unarodnim sudovima. I predsednik Tadi} je napominjao da
}emo zemlje koje su priznale Kosovo tu`iti me|unarodnom sudu. U
vezi s tim oglasio se iz inostranstva i ve} notorni savetodavac, profe-
sor Flajner. Lon~ar je rekao da on kao pravnik smatra da Me|unarod-
ni sud pravde apsolutno mo`e da ustanovi nadle`nost u na{em
slu~aju. Profesor Vojin Dimitrijevi} ima sasvim druga~ije mi{ljenje o
tome i javno ga je izrekao. Odmah su ga ukorili iz DSS-a, ali da vam ne
prepri~avam, ~u}ete to od njega.
322
29.0
2.0
8. Vojin Dimitrijevi}:
Saznajemo da }emo Me|unarodnom sudu pravde tu`iti sve dr`ave koje su
priznale nezavisnost Kosova. Na moje mi{ljenje da te tu`be ne bi imale
velikog izgleda na uspeh, {to je pravna ocena, dobio sam reakciju od ma-
gistra Ristivojevi}a, koji je savetnik predsednika vlade, u kojoj on ne samo
da ka`e da ja ne poznajem te stvari, nego mi pronalazi i motive i pobude.
Vidim da sam nekakav sluga SAD-a, koji po svaku cenu ho}e da spre~i da
Sjedinjene Ameri~ke Dr`ave budu tu`ene. Ne vidim u ~emu su moje
procene pogre{ne. Poznato je da Me|unarodni sud pravde nije ^etvrti
op{tinski sud u Beogradu, gde vi mene mo`ete da tu`ite za bilo kakvo
kr{enje prava, pa da vidite {ta }e sud da odlu~i. Me|unarodni sud pravde
je organ Ujedinjenih nacija, ali pred njega mo`e da iza|e dr`ava u tu`bi
protiv druge dr`ave samo ako se dopunski uspostavi nadle`nost tog suda,
a ona se uspostavlja tako {to tu`ena dr`ava pristane na njegovu
nadle`nost. Kada je Bosna tu`ila Jugoslaviju, ona se pozvala na
Konvenciju o genocidu, koja je jedna od retkih konvencija koja predvi|a
da svi sporovi iz tog ugovora idu pred Me|unarodni sud pravde. Prema
tome, niko se nije mogao braniti od toga.
Ova najavljena tu`ba vi{e li~i na jedan skoriji slu~aj, a to je poku{aj pravne
slu`be Milo{evi}evog re`ima da tu`i ~lanice NATO-a zbog bombardovanja
Jugoslavije. Postupak protiv SAD-a i [panije je bio obustavljen, jer sud nije
mogao da vodi postupak bez njihovog pristanka, a oni taj pristanak nisu
dali. Ni sada tu`ba protiv SAD-a sigurno ne bi ni doprla pred sud. Pitanje
je da li bi to uspelo i tamo gde postoji nadle`nost, kao u slu~aju Danske, jer
dr`ava ne mora da obja{njava za{to priznaje ili ne priznaje neku zemlju.
Pitanje je jesmo li mi do{li u fazu da ~oveka koji trezveno, razumno,
racionalno konstatuje da neki put nema izgleda na uspeh i da ne treba
d`abe tro{iti pare - izlo`imo podsmehu i uradimo ne{to {to je smislila
neka usijana glava. Na`alost, na{e stanje je te{ko i zdrav razum je ovde
postao subverzivan.
Sino} je u jednoj emisiji Ljubodrag Stojadinovi} rekao da je nadripatrioti-
zam u porastu, a razum u povla~enju. Dru{tvo u kome za obi~an posao
treba da budete heroj nije dobro dru{tvo, nije zdravo dru{tvo. Mi se divimo
sudijama koji su izneli proces u slu~aju ubistva \in|i}a i procese za orga-
nizovani kriminal, a naro~ito procese za ratne zlo~ine. Mi se divimo nji-
hovoj stamenosti, hrabrosti, a to je znak da ovo nije normalna dr`ava.
Normalna dr`ava po~iva na moralno ispravnom, savesnom, obi~nom
~oveku koji ne mora da se pla{i denuncijacija zato {to }e re}i ono {to misli.
Vojin
Dimitrijevi}
Mi se divimo glumcu koji je igrao D`ejmsa Bonda, [onu Koneriju, koji je
istovremeno i plemi} i ~ovek koji ne krije da se bori za nezavisnost
[kotske. Britanska kraljica nije oduzela plemi}ku titulu [onu Koneriju
zbog njegovih stavova. Kako onda mi mo`emo da napadamo svakoga ko
izrazi bilo kakvu sumnju u ispravnost na{e spoljne politike i po~ne da
analizira pitanje Kosova na racionalan na~in?
Tako se, recimo, u istoj emisiji ju~e ^edomir Anti} pitao {ta }e biti ako
Kosovo ostane u Srbiji, {ta }e biti s populacijom Srbije, {ta }e biti s pre-
dominacijom albanskog stanovni{tva. [ta da radimo s ~injenicom da je
albansko stanovni{tvo na Kosovu mlado, da je srpsko stanovni{tvo u
Srbiji staro, {ta }e biti sa slobodom kretanja, {ta }e biti s ogromnom neza-
posleno{}u? U kojoj meri }e Albanci s Kosova mo}i da u~estvuju u poli-
ti~kom `ivotu ovde, za{to Albanci s Kosova, nisu dobili besplatne akcije, a
na{i su dr`avljani? To su stvari o kojima treba mo}i razgovarati. Ali ja
znam za{to o njima ne mo`e da se razgovara. O njima ne mo`e da se razgo-
vara zato {to je Kosovo nebeska stvar. Kosovo nema cenu i svi mi koji se
pitamo, kao Dinki}, recimo, za{to da pla}amo dugove Kosova - mi smo
}ifte i filistri, jer ako je ne{to nebesko, onda to nema cenu. To je nebo, a
nebeske stvari se ne mere dinarima. Sve vi{e nas teraju da se svakog dana
izja{njavamo. Sada }emo, pored [e{eljevih, dobiti i bed`eve koje deli DSS.
Mo`e se o~ekivati da obi~an ~ovek, koji ne `eli da ima neprijatnosti, pri-
hvati da nosi taj bed`, koji je neka vrsta antipoda `utoj traci, jer bi bez
bed`a bio ozna~en kao izdajnik. I na`alost, takve pretnje dolaze od min-
istara u vladi.
Stra{no je {to je ovo potvrda ofucane istine da se istorija ponavlja kao
farsa. Sve ovo je ve} do`ivljeno. I po~etkom devedesetih smo videli uvod u
jednu histeriju, veliku nevolju na ~iji tok ne mo`emo da uti~emo. Sada se
to ponavlja. Pogledajte koliko smo u poslednjih dvadeset godina mrzeli,
koliko su mediji i vlada inspirisali na{u mr`nju prema raznim ljudima.
Sada su ponovo najbu~niji oni za koje smo mislili da su utihnuli i da
razmi{ljaju o svojim gre{kama. Se}ate se, posle 5. oktobra je nastala veli-
ka dreka iz SPS-a o opasnostima od revan{izma. A sada taj isti SPS ho}e
da zabrani, da tu`i, govori nam {ta je dozvoljeno, a {ta nije dozvoljeno re}i.
Mi mo`emo da povu~emo ambasadore, {to smo i uradili. Mi mo`emo i da
potpuno prekinemo diplomatske odnose. Jedno pitanje je {ta ja pravno
mogu da u~inim, a drugo je {ta je razumno. Izvolite, prekinite odnose s
ekonomski najmo}nijim dr`avama sveta, pa }ete da vidite kakve }e biti
posledice toga. O tome se ve} izja{njavaju na{i privrednici, a strani se
324
29.0
2.0
8. spremaju da investiraju na sto drugih, normalnijih mesta. Ponavljam,
jedna je stvar {ta se mo`e uraditi, a druga stvar je kolika je korist od toga.
I kada smo ve} pomenuli [ona Konerija, treba se setiti D`ejmsa Bonda,
koji je, izme|u ostalog, rekao - Never say never, nikada ne reci nikad.
Sada{nja vlada je nastala na osnovu izbora u jednoj demokratskoj zemlji
i samim tim je privremena. Slede}i izbori mogu da poni{te sva obe}anja
koja je ova vlada dala. U tom smislu je re}i da ne{to nikada ne}e{ uraditi -
istorijski prepotentno. Ima to i svoju lo{u stranu. Ha{im Ta~i je rekao da
ne}e ugro`avati manjine i da nema nameru da stvara veliku Albaniju. Sve
to na slede}im izborima na Kosovu mo`e da propadne.
Mnogi stru~njaci se povla~e, jer su u situaciji lekara kojima je zabranjeno
da daju dijagnoze. Ja znam da }e, ako se sada podnesu te tu`be, ovde da se
rastalambasa i, dok ta tu`ba propadne za godinu i po, zaboravi}e se oda-
kle se krenulo. Silne pare }e se potro{iti na te postupke. Tu moraju da se
anga`uju i strani advokat, pa strani stru~njaci i sve to }e da se svali na
grba~u poreskih obveznika.
Stara istina, koja je potvr|ena u vezi s Arkanom i ratom, jeste da je, kada
je neko kriminalac, mnogo lep{e da bude fini kriminalac. Mnogo je lep{e
biti Robin Hud, krasti i plja~kati i biti rodoljub u isto vreme. Sad se to po-
navlja, ali na farsi~nom nivou. Sada je patriotski obiti radnju u vlasni{tvu
na{ih ljudi i krasti, ali pod izlikom da je to patriotski bes. Pre neki dan u
samoposluzi u mom kraju, jedna biv{a odbornica DSS-a se nekako nagla,
pa je smetala jednom ogromnom ~oveku da pro|e. On ju je gurnuo i
umesto izvinjenja joj je rekao da dolazi s Kosova. Sada svi imaju rodbinu
na Kosovu. Patriotizam je opet veliki zaklon za nitkove, ali to je sada
komi~no. Ono je bio rat, a ovo je obi~na plja~ka radnji i to ne mo`e da traje
dugo, jer je mnogo farsi~no.
Jutros slu{am da }e Fudbalski savez Srbije, koji je upravo demaskiran kao
plja~ka{ka organizacija koja okuplja podzemlje, odr`ati sastanak u
Kosovskoj Mitrovici. I oni ho}e da se o~e{u o borbu za Kosovo. La`ni
patriotizam je veliki alibi za sve neuspehe. Mnogo je te`e priznati da si
neuspe{ni Vojin Dimitrijevi}, nego da ka`e{ - Neuspe{an sam zato {to sam
Srbin. Stra{no je {to kroz to moramo ponovo da prolazimo. Onda slu{ate
izjave Velimira Ili}a, koji ka`e - Razbijanje ambasada je demokratija i re~
huligan ne sme da se upotrebi. To je kratkovida politika, jer nasilje koje
proizvodite mo`e da se okrene i protiv vas. I ako ve} po{tuje{ nasilje i
Vojin
Dimitrijevi}
snagu ja~ega, onda i u me|unarodnim odnosima mora{ tako da se
pona{a{. Ako se poziva{ na me|unarodno pravo, mora{ da po{tuje{ svoje
obaveze iz me|unarodnog prava. Ne mo`e{ da bira{ {ta }e{ da po{tuje{, a
{ta ne}e{.
Gledam tu rusofiliju kod nas. To nije obo`avanje Pu{kina, Ljermontova,
Tolstoja, Dostojevskog, nego obo`avanje careva koji su tog Pu{kina otera-
li u smrt, a ostale bar u Sibir. Veliku rusku literaturu su proizveli disiden-
ti, koji su se borili protiv careva. I Putin je neka vrsta cara, mada mnogo
liberalniji od ranijih careva. I onda gledam to na{e divljenje prema autori-
tarnoj vlasti. [ta je bilo s tim nesre}nim komentatorom ruske televizije,
koji je govorio o \in|i}u i metku koji je zaslu`io? Umesto da tra`imo
obja{njenje, mi smo zadovoljni time {to je Medvedev na nekom ru~ku
rekao da je ovaj komentator budala. Kao neko ko se bavi ljudskim pravi-
ma, ja se pitam postoji li neka procedura na ruskoj televiziji po kojoj taj
novinar gubi posao ili njega po svojoj volji smenjuje pomo}nik predsedni-
ka vlade. Trebalo bi da se protiv njega vodi neki postupak, pa da mu se da
mogu}nost da se brani, da on doka`e da tako misli, pa da ovi ka`u - Ne
mo`e tako na na{oj televiziji i tako dalje. U jednom sms-u sam toga dana
napisao - Dobro je {to nije poslat u Sibir. Njegova izjava je gnusna, ali ona
nije potekla iz glave tog ~oveka, nego je on, kao i kod nas, dobio signal da
to mo`e da se misli. Zanimljivo je i da ljudi ovde smatraju prirodnim da
kandidat za predsednika Rusije na jednom ru~ku mo`e nekoga da otpusti
iz slu`be i da mi zbog toga budemo presre}ni. Kasnije, naravno, saznaje-
mo da se ni{ta nije desilo.
Najvi{e zazirem od toga {to }emo u}i u nove ekonomske te{ko}e i {to }e
izolacija biti sve ve}a. Me|unarodni mehanizmi su takvi da svoje antipati-
je prema nama inostranstvo upravlja protiv celog stanovni{tva. E, kada
ne{to dovede do katastrofalne ekonomske situacije, kao {to znate, potreb-
no je dosta vremena da ljudi shvate za{to se to desilo. Pro{le su godine dok
se nije shvatilo da je Milo{evi}eva politika dovela do totalnog
osiroma{enja. Sada }e to i}i br`e, ali vidim da opet ulazimo u period javnih
poternica. U glavnom prestoni~kom, ozbiljnom listu video sam poternicu
za jednom devojkom koja se zove Jelena Suboti}, koja se pojavila na CNN-u
i izrekla svoje mi{ljenje. To je uokviren, nepotpisan tekst, s naznakom da
je ona nekada radila za Sorosa i tako dalje. To li~i na poziv na lin~. Ju~e je
na isti na~in obele`en Andrej Nosov, jer je s nekim bio u Pri{tini. Ako je to
izdajni~ki ~in, pokreni protiv njega postupak. Ako smatra{ da je to poli-
ti~ki nepromi{ljeno, potpi{i se na tekst o tome, ali nemoj objavljivati
326
29.0
2.0
8. denuncijacije ljudi. To po~inje da izaziva strah i vra}a nas na pitanje da li
su ljudi dovoljno hrabri i spremni na to da ih neka budala pljune na ulici,
jer je za njima izdata neka vrsta poternice. Ja ne ~itam tabloide, u kojim
toga ima mnogo vi{e, ali bilo mi je stra{no da to vidim u takozvanom
ozbiljnom listu.
Svetlana Luki}:
Nastavlja Mirko \or|evi}.
Mirko \or|evi}:
Posle ove izjave Konstantina Sjomina na ruskoj televiziji da je \in|i}
zaslu`io metak, oglasile su se nevladine organizacije. U redu, oglasili smo
se i vi i ja, pa ma~ku o rep. Da li su se o tome re~ima osude oglasile Srpska
akademija nauka i ostale va`ne institucije u dru{tvu? Ne, niko se nije
oglasio, a to {to se ogla{avamo vi i ja i nevladine organizacije, bi}e otpisano
re~ima - Pa to su ionako izdajnici. Izraz 'izdajnici' se u ruskoj publicistici
koristi deset puta na svakoj strani i to je odatle uzeto. Mi ne li~imo na
Rusiju u onome {to je u Rusiji veliko i uliva neke nade, nego u ne~emu {to
ni za Ruse nije dobro. Taj novinar se zove Konstantin Sjomin i najva`niji je
dr`avni komentator, kroz kojega dr`ava govori u svom dr`avnom televi-
zijskom dnevniku. Zato nije nikakvo ~udo {to je ovde jedan deo javnosti
do`iveo {ok i, budimo pravedni, drugi deo javnosti - ushi}enje i radovanje.
U istoriji diplomatije postoji pravilo da se zbog takvih stvari diplomatski
odnosi izme|u dveju zemalja spu{taju za jedan stepen ni`e. Iz Beograda ne
samo da to nije u~injeno, nego se reagovalo mlako i Rusima je dat prostor
da sve to non{alantno odbace kao neva`nu epizodu, a taj novinar je ostav-
ljen tamo gde je i bio. Dozvolite, gospodin Sjomin je o \in|i}u rekao da je
zapadna marioneta, da je zaslu`io metak, a da je Milo{evi} heroj.
Istovremeno, Moskva Miri Markovi} i njenom sinu daje politi~ki azil. Evo
re~i jednog ruskog komentatora, koji se ne sla`e sa Sjominom, koji ka`e da
su pohvale \in|i}evim ubicama - poziv na ubistvo predsednika na{e
dr`ave, Tadi}a. Istovremeno kada su mediji to prenosili, videli smo snimke
na kojima se na nekom od ovih mitinga cepa i pali Tadi}eva slika.
Ova gasifikacija i putinizacija Srbije ne obe}ava ni{ta dobro. Ne samo {to
se pothranjuje stari mit o maj~ici Rusiji, jer lako bismo s tim starim
mitom, oduvek ga je bilo i bi}e ga, nego nam se name}e praksa ruskih par-
tijskih policija, kakva su Na{i. A kako se u Rusiji postupa s novinarima,
jasno je svakome ko je pro~itao makar jednu knjigu ubijene Politkovske.
Rusi nemaju zvani~no ministarstvo vera, ali sprega izme|u trona, sablje i
Mirko
\or|evi}
oltara je o~evidna. I kod nas se ministarstvo vera svrstalo me|u mi-
nistarstva sile. I detetu je jasno da Rusija ima veliku kulturu i da kao veli-
ka zemlja treba da nam bude bliska po mnogo ~emu. Ali da nam Rusija
bude uzor za demokratiju, s tim se ne mo`e slo`iti niko ko iole poznaje tu
zemlju. S tim se ne bi slo`ila ni ogromna ve}ina Rusa, koja je danas
u}utkana u tom dru{tvu.
Gledao sam kako se ministar spoljnih poslova Srbije Jeremi} mu~i. On bi
da protestuje, on protestuje, ali on ne ume da podigne glas. Iza ove gasi-
fikacije stoji politika prema kojoj bi valjalo biti, blago re~eno, oprezan.
To {to je Medevedev rekao da je taj njegov komentator - durak - ni{ta ne
zna~i. Takvih kao Sjomin ima na stotine i oni imaju ogroman uticaj u
Rusiji. Imam jedan interesantan primer. Kada se oktobarskih dana godine
nulte okon~ala Milo{evi}eva vladavina u Srbiji, svi u svetu su to ocenili
kao veliki i zna~ajan doga|aj. Izuzetak je bila Rusija, u kojoj su se oglasile
sasvim druga~ije snage. Ruski pisac Prohanov, rado vi|eni gost
Udru`enja knji`evnika Srbije, rekao je za Milo{evi}a da je on istovremeno
i heroj i `rtva, jer je upropastio sve ono o ~emu je sanjao narodni vo|a
Radovan Karad`i} dok su srpske haubice tukle po Sarajevu. Trebalo je da
Milo{evi} ide do kraja, misli Prohanov, do kona~ne pobede, ali je sudbina
htela da ne bude tako. Sudbina sveta je danas na kobnim terazijama, ka`e
Prohanov, i nije isklju~eno da na njima ne prevagne ono {to je najopasni-
je, a to je truli zapad. I kada ga okovanog, Prohanov misli na Milo{evi}a,
bosonogog i vezanog za ameri~ki tenk povedu u Hag, koliko }e gadova
podi}i ~a{e za pobedu ameri~kog oru`ja nad nama, Slovenima?
Mogao bih da navedem iz tekstova Prohanova i sli~nih spisatelja jo{ puno
primera, ali su previ{e bizarni i neukusni. Njihova politi~ka posledica se
~ita iz komentara Konstantina Sjomina, koji direktno hvali Milo{evi}a i
ubice ustavno izabranog predsednika vlade, Zorana \in|i}a.
U Rusiji imamo i slavnog pesnika, s mitraljezom u ruci, Limonova, ~iji se
list zove Limonka, {to u prevodu zna~i - bomba ka{ikara. Jo{ je Milo{evi}
imao svoje Ruse i pravio saveze s njima i s Belorusijom, ali od ruskih
ozbiljnih ljudi sam ~uo da u Beogradu niko ne prima ruske demokrate,
kojih ipak ima. Mi smo ovde nagra|ivali ordenom svetog Save prvog ste-
pena Sol`enjicina, koji je `alosno zatvorio svoj krug disidentske pobune i
vratio se tamo gde je i bio. Molim vas, pogledajte izjavu kosovskog vladike
Artemija koji ka`e - Ovde treba pozvati rusku vojsku, ruske dobrovoljce,
328
29.0
2.0
8. dati Rusiji baze, kupiti ~ak - ruske raketne sisteme i odupreti se Zapadu.
Vladika je precizan u vojno-takti~kim stvarima, odakle li mu ta znanja?
Godine 1908. je do{lo do velike aneksione krize. U Beogradu vri, masa je
na ulici, Beograd je na ulici, Srbija je na ulicama, svi tra`e oru`je da se ide
u Bosnu, da Bosna bude srpska. I svi ~ekaju Ruse. Neredi se ne smiruju,
veliki pisac Branislav Nu{i} na belom konju obilazi grad i na konju ulazi
u zdanje Narodnog pozori{ta u Beogradu. Svi ~ekaju Ruse, da Rusija do|e
da pomogne da se ne dogodi ono {to se i dogodilo - da Austrija uzme
Bosnu. Na vlasti je stari kralj Petar Kara|or|evi}. Poziva zakonitog prin-
ca naslednika, \or|a, i predsednika vlade, Nikolu Pa{i}a i {alje ih u
Rusiju. Car ih je primio i rekao - Mladi}u, recite ocu da smo mi u savezu s
Austrijom i da ni{ta ne mo`emo u~initi za vas. Predsednik vlade Nikola
Pa{i} i na{ princ krenuli su nazad vozom za Beograd. Beograd i dalje vri,
urla, ~eka Ruse. Kada se voz pribli`io Beogradu, lukavi Nikola Pa{i} ka`e
- Viso~anstvo, ~uli ste {ta nam je rekao ruski car, ali mi }emo za pola sata
biti u Beogradu, gde nikako ne smete re}i {ta nam je on rekao, nego
morate i dalje podgrevati u narodu veru da }e, koliko sutra, Rusi sti}i.
Odluka velikih sila je bila - aneksija Bosne. [tavi{e, ne samo da je izvr{ena
aneksija Bosne, nego je vlada Milovana Milovanovi}a morala iste ve~eri
da izda zvani~no saop{tenje u kojem stoji ovakva re~enica - Kraljevina
Srbija sve~ano izjavljuje da nema nikakve pretenzije na Bosnu i da nema
ni{ta protiv toga da Austro-Ugarska monarhija posedne Bosnu - kako je i
bilo. To je istorija, znate, a kada vam danas nude istorijske pri~e, oni ih
pode{avaju prema trenutku politike, pragma im je bitnija od dogme.
U tehnologiji vladanja postoje brojni na~ini na koje autoritarni re`imi
re{avaju napetosti, tako {to povremeno dopu{taju narodu takozvani odi-
saj - tako su govorili u Pa{i}evo vreme. Oni dopu{taju haos koji kontroli{u.
Sve ovo {to se dogodilo 17. februara u Beogradu bilo je strogo isplanirano.
Oni su to uradili namerno, da se jo{ jednom u~vrste na vlasti. Zato su
dozvolili da se ta eksplozija gneva okrene protiv Zapada, na brutalan i
maksimalno agresivan na~in, s paljevinama i ubistvima. Rodbina neko-
liko ubijenih ljudi jo{ traga za svojima. To je kasnije bilo iskori{}eno kao
razlog da se odnosi prema nekim zapadnim zemljama spuste na ni`i nivo.
Da li ste primetili da se gospodin Medvedev, koji je lukavo upotrebio re~
durak za ovog Konstantina Sjomina, uop{te nije osvrnuo na jo{ ozbiljniji
problem, a to je politi~ki azil dat Miri Markovi}? Nevolja je u tome {to
izgleda da doma}ini to pitanje nisu smeli ni da pomenu.
Mirko
\or|evi}
Sada nas je re`im uzurpatora Ko{tunice doveo do prestanka razgovora o
evropskim integracijama. To je lukavo smi{ljeno, da se razgovor o tome
potpuno ukine. On je zbunio i taj Zapad, koji vi{e ne sme da pomene
Mladi}a ili Karad`i}a. One tehnokrate u Briselu ne smeju vi{e ni da ih
spomenu. Ko{tuni~ina politika se vodi u permanentnom, svakodnevnom,
danono}nom saglasju i dogovoru s Putinovom Rusijom. Pogledajte sud-
binu novinara u Rusiji, pogledajte sudbinu novinara kod nas, sve se po-
klapa, nevladine organizacije, crkva, {ta god ho}ete, sve se poklapa.
Me|utim, mislim da }e vremenom biti smanjena napetost, budu}i da u
srpskoj javnosti postoji jedan deo demokratskog usmerenja i energije koji
jo{ nisu potro{eni i koji }e se oglasiti. Vrlo brzo }e se videti da smo pita-
nje gasifikacije mogli da re{imo prodav{i to i malo skuplje, a drugo, vide}e
se i da nam Rusija oko Kosova ne mo`e pomo}i. Nacionalisti~ko-{ovi-
nisti~ke snage u Beogradu ~ekaju maltene da Rusi do|u i to silom poni{te.
Izgledno je da }e se s tom novoosnovanom dr`avom otvoriti prilika za
istorijsko pomirenje Srba i Albanaca. Zameraju mi da sam preveliki opti-
mista i da je to utopija, ali ja ostajem ube|en da }e se tu vremenom otvoriti
polje saradnje i razumevanja.
Ko{tunica se u govoru ispred skup{tine slu`io nekim metafizi~kim sin-
tagmama. To nije govor politi~ara. Ja, koji sam sve i sva{ta video i ~uo, a
imao sam i vremena u `ivotu, upla{io sam se posle prva tri minuta
Ko{tuni~inog govora na ovom mitingu. ^ovek je delovao izobli~eno i
uop{te se nije kontrolisao. Vrlo brzo }e Rusi morati re}i - Mi ne mo`emo
da `rtvujemo svoje odnose s Evropom zarad Kosova. Rusi }e prvi re}i -
Stop. Ko{tunica je politi~ar koji od metafizi~kih floskula, mitologije i
epike pravi politiku. To je tipi~na matrica populisti~kih politi~ara i on je
ve{t u tome. Pogledajte, on di`e na noge stotine hiljada ljudi, a od srpske
skup{tine, on i njegov saborac Toma Nikoli} napravili su srpsku Dumu.
Tamo se prave spiskovi izdajnika, na kojima mi figuriramo na lepim me-
stima. Tu }e biti problem.
Papa je tri puta za poslednjih mesec dana govorio o Kosovu i ostao
dosledan - ako smo ranije `urili, pa su nam zamerali {to smo priznali
Sloveniju i Hrvatsku, sada nemamo razloga da `urimo. Mi ne mo`emo
mirno pre}i preko hiljadugodi{njeg prisustva hri{}anske kulture na
Kosovu, rekao je papa Benedikt XVI u svojoj homeliji, ali je dodao - Mi
}emo slediti politiku me|unarodne zajednice i Evrope. Strategija Svete
stolice se svodi na slede}e - oni ne}e ni po koju cenu da se zamere
330
29.0
2.0
8. pravoslavnima, ne samo Srbima, nego uop{te pravoslavnima. Papa je sled-
benik evropske ideje, koja se u crkvenoj mapi zna~enja svodi na slede}e -
Evrope ne}e biti, koliko god ona bila bogata i mo}na, ako ne bude disala na
oba plu}na krila, a to su pravoslavlje i katolicizam. To se videlo i u
papinom govoru u Raveni, kada se dogodilo jedno ~udo, koje ~ak ni B92
nije uspeo najbolje da proprati.
U Raveni se 10. oktobra 2007. sastala teolo{ka komisija pravoslavnih i
katolika i izradila jedan dokument na pedesetak strana, koji je u svetu
odjeknuo kao bomba. Prvi put od 1054. katolici i pravoslavni su izgladili
sve sporove i proglasili da me|u njima vi{e nema bitnih, su{tinskih pro-
blema. Me|utim, toga dana kada je dokument trebalo da bude zvani~no
prezentiran, ruska delegacija je napustila skup i dokument je izgubio
svaku vrednost.
Vra}am se papinom odnosu prema Kosovu. I na{a crkva i nacionalisti~ka
javnost su se nadale druga~ijoj reakciji Vatikana, pa su mediji u Beogradu
bili zbunjeni - [ta je sad ovo, papa hvali Srbe? Mnogo puta u istoriji smo
mi s Istoka ru{ili sva mogu}a pribli`avanja Istoka i Zapada na crkvenom
planu. Vi znate za stravi~an slu~aj Firentinske unije, 6. jula 1438. godine.
Turci ve} nadiru na Balkan, cela Vizantija bi}e prega`ena. Rimski papa
Evgenije IV i vizantijski pravoslavni patrijarh i car sastaju se sa sedamsto
delegata u Firenci, s namerom da stvore jedinstveni sistem evropske
bezbednosti pred opasno{}u od Turaka. Potpisana je crkvena bula sjedin-
jenja, koja ima pateti~an, dirljiv naslov - Leten tur caeli et exultet terra -
Raduju se nebesa i kli~e zemlja cela, vi{e nismo posva|ani, sad }emo se
odupreti Turcima. Nije bilo tako, propala je Unija, a znate li za{to?
Zato {to jedan ~lan gr~ke delegacije, Marko Efeski, nije hteo da potpi{e taj
dokument. Njega na{a crkva slavi kao sveca, svake godine, 1. februara, po
crkvenom kalendaru. Postoji jo{ jedan zanimljiv dokument, poznat tek od
1970. godine. To je odlomak iz memoara u~esnika tih zbivanja,
Siropulosa, koji je opisao pregovara~e na{e, pravoslavne strane. To je bio
veliki svetski doga|aj, prekretnica za Evropu, poku{aj da islam nikada ne
kro~i na evropsko tlo, nastojalo se da u Firencu do|u predstavnici svih
pravoslavnih. I Rusija je poslala veliku delegaciju. Ali na{li su se u ~udu -
Srbi ne}e da do|u. Na vlasti je tada bio despot \ura| Brankovi}. U to doba
Stala} nije bio na{, ni Golubac, ni Beograd. Postojalo je Smederevo, \ura|
Brankovi} i njegova `ena, Irena iz ku}e Kantakuzena, Grkinja. Srbi su je
lepo po~astili, zovu je prokleta Jerina, {to je koje{ta, dabome. Vide}i da }e
Mirko
\or|evi}
stvar propasti, vizantijski car i pravoslavni patrijarh dva puta {alju speci-
jalnu diplomatsku misiju da umoli \ur|a Brankovi}a da ipak do|e u
Firencu. Ne, njegov odgovor na javnim zborovima je bio - Bolje i pod pro-
rokov turban, nego pod papsku tijaru, a tako je i bilo. Turci su ga brzo
sredili, 1459. su zbrisali i njegovu prestonicu Smederevo i njega. Ovih
dana se u stranoj {tampi podse}aju tih davnih doga|aja. Samo od mene su
tra`ili tri teksta o Firentinskoj uniji i tre}em Rimu.
Tre}i Rim je ideolo{ka parola, koja u Rusiji ve} vekovima ne gubi svoj sjaj.
^ovek koji ju je smislio, ideolog par ekselans, zvao se Filotej. U pismu
velikom ruskom knezu, budu}em caru Ivanu Groznom, on ka`e -
Zapamtite, gospodaru, dva su Rima pala, tre}i, Moskva, stoji, a ~etvrtoga
ne}e biti. Njegove re~i odjekuju i danas, a i Marko Efeski, koji pre vi{e od
pet vekova odbija da potpi{e bulu sjedinjenja u Firenci, na toj liniji
obja{njava svoj stav - Svi koji su potpisali izmirenje s Latinima, radi zajed-
ni~ke borbe protiv turske invazije na Evropu, su izdajnici - izri~ito je
upotrebio izraz izdajnici - prodane du{e, koje prodado{e veru za {aku zlata
i srebra, zavr{en citat. Strava. Istorija se ponavlja kroz ponavljanje
obrazaca pona{anja elita odre|enih epoha. I Ko{tunica svojim re~nikom i
tonom ponavlja stavove na{ih starih rusofila, uz ogradu da se oni nikada
nisu slu`ili tako primitivnim re~ima kao on. Taj primitivizam je i izraz
njegove nemo}i.
Ber|ajev, veliki ruski mislilac, napisao je i delo bizarnog naslova, Uloga
Fe}ke robija{a u ruskoj revoluciji. Teza Ber|ajeva je slede}a - u vreme
velikih dru{tvenih kolizija, sve strane se koriste ne~asnim politi~kim
sredstvima, pa izvla~e na svetlo dana odbegle robija{e, secikese,
kradljivce i sav dru{tveni talog. Taj Fe}ka robija{, koji je poklao silnu decu
i bio osu|en na do`ivotnu robiju, izvu~en je na ulicu da upravlja
doga|ajima. Autoritarni re`imi se slu`e gomilom veruju}i da kontroli{u
haos, ali on im ~esto izmi~e iz ruku. Nema ru`nijeg primera od onog -
Kosovo za patike. To }e ostati u istoriji. Te dve nesre}ne devojke poslale su
jasnu poruku - Uradile smo to kada smo videle da hiljade ljudi plja~kaju i
otimaju. Ta stra{na slika me brine. Srbija }e se dugo mu~iti, za sada nema
govora o Evropi. Parola - Dole Ko{tunica - }e tek dobiti na snazi, jer on je
tipi~an proizvod palana~ke politike, koja je pokazala granice svoje mo}i.
On postaje simbol, ne}u re}i zla i neprijatelja, ne volim krupne re~i, ali
snage koja ko~i promene. A ̀ ivot i promene su u dubljem smislu sinonimi,
koliko ja znam.
332
29.0
2.0
8. Svetlana Luki}:
U nastavku emisije slu{ate Dimitrija Boarova, kolumnistu nedeljnika
Vreme i lista Danas.
Dimitrije Boarov:
Vladaju}u elitu sticajem okolnosti ipak personifikuje premijer Ko{tunica.
Bez obzira na raspored snaga u bira~kom telu, on je taj koji je presudno
uticao na politiku dr`ave u poslednje ~etiri godine. Pre tri godine po~eli su
mnogi potezi ~iji je cilj bio da Srbija nezavisnost Kosova do~eka u {to
nemogu}ijoj situaciji. Zna~i, da se Srbiji odseku sve mogu}e odstupnice,
da se zatvore o~i pred ~injenicom kosovske nezavisnosti, da se to
poni{tava, da ne dolazi u obzir, odavde do ve~nosti, jer je Kosovo na{e.
Uporno je promovisana politika u kojoj Kosovo ostaje sto`er unutra{nje
srpske politike. To je ta pri~a o identitetu, o tome da smo svi mi ro|eni na
Kosovu, da bez Kosova Srbija nije ni{ta, da je Kosovo kotva nacionalne
politike i u tom smeru se gradilo uporno, strpljivo, iz dana u dan. Jedan od
malobrojnih izgovora koji su uop{te ponu|eni za takvu politiku, bio je da
je to odvra}anje me|unarodne zajednice od pomisli da prihvati nezavi-
snost Kosova.
Za{to se tako napadno guralo u preambulu ustava ono {to je oduvek bilo
u njemu, a to je da je Kosovo deo Srbije? Logi~nije bi bilo da je u ustav u{la
su{tinska autonomija, pa da se ka`e - Evo, to je na{a ponuda, mi je dajemo
ozbiljno, ~ak smo je ugradili u ustav. Ne, u ustavu nije definisana su{tin-
ska autonomija, ve} to da je Kosovo deo Srbije. Stalno sam razmi{ljao o
tome za{to je to u~injeno, da li postoji neka nada u politi~koj eliti Srbije da
se Kosovo mo`e makar manifestaciono zadr`ati unutar granica. Moja
hipoteza je da je Kosovo sa~uvano kao sto`er unutra{nje politike zbog
toga {to se nije htelo evropsko re{enje za Srbiju. Nije se suzbijala nezavi-
snost Kosova, nego su se stavljale prepreke izme|u Srbije i Evropske
unije, pa i atlantskog savezni{tva. Ironi~no bi se moglo re}i da je Kosovo
moralo biti sa~uvano kao sto`er srpske politike, zato {to osamdeset odsto
politi~kih stranaka u Srbiji nema drugu igra~ku, ali zapravo se radi o tome
da je osamdeset odsto stranaka u Srbiji vezano za nacionalni mit, za
kosovsku kotvu i za kosovsku vertikalu, kako ka`e premijer.
Naravno, politika, i kada je najgora i najgluplja, nikada nije sama sebi cilj,
ona uvek ima druge ciljeve, a svaka ima cilj da opstane na vlasti. I republi-
kanci u Americi imaju cilj da opstanu na vlasti. Ali gra|enje takve politike
se ne mo`e objasniti ni samo `eljom da se ostane na vlasti, tim pre {to
Dimtrije
Boarov
nisam siguran da vezivanje za Kosovo garantuje opstanak na vlasti.
Zna~i, trebalo je povodom Kosova na}i nekog novog, velikog neprijatelja i
na taj na~in izazvati homogenizaciju, izvr{iti renoviranje nacionalnog
jedinstva. Evo, ovih dana ni{ta drugo ne ~ujemo, osim poziva na nacional-
no jedinstvo. Ka`ite vi meni ~emu slu`i nacionalno jedinstvo u jednoj
demokratskoj dr`avi? Nacionalno jedinstvo je potrebno samo kada je
dr`ava u ratu, kada postoji pretnja njenom opstanku. A kada do|emo do
pitanja opstanka dr`ave i opstanka nacije, ve} smo na terenu nacionalnog
socijalizma, nacizma.
Moje mi{ljenje je da se ova situacija i ovo uzbu|enje gradilo smi{ljeno i
~ak }u biti dovoljno drzak da utvrdim da srpska politi~ka elita, naro~ito
desna strana politi~ke scene, nije zadovoljna `estinom nacionalnog
odgovora i obimom protesta. Ona se potrudila da organizuje {to{ta, ali
veoma ju je ranilo {to su se nacionalni protesti, pa kako i ne bi, pretvorili
u plja~ku izloga. Ja ne likujem zbog toga i ne radujem se {to je propao trud
da se trista hiljada ljudi dovede iz cele Srbije, ali imam utisak da taj mi-
ting nije bio spontan. On jeste potekao iz velikog nezadovoljstva. ^ovek je
nezadovoljan i kada mu kom{ija u|e dva metra u njivu. U Srbiji i Vojvodini
su padale glave i za manje zemlje od petnaest odsto dr`avne teritorije, ali
imam ose}aj da svi vi{egodi{nji napori nisu dali dovoljno rezultata i da
srpska politi~ka elita sada ne mo`e da se pribere. Ona je verovatno mislila
da }e svoju poziciju legitimirati doista spontanim i u`asnim buntom.
Istovremeno se pokazalo da ta politi~ka elita nije sigurna na vlasti.
^injenica da se plja~ka, da policiju tuku vi{e nego {to je dogovoreno,
pokazuje da tu postoje i drugi besovi, koje je kosovska drama samo
otko~ila. I mislim da je ovo naglo spla{njavanje takozvanih spontanih
protesta u Srbiji, posle tog nesre}nog mitinga 21. februara, dokaz da se i
vladaju}a elita upla{ila da potpuno otvori taj d`ak sa socijalnim besovima
pla{e}i se da bi ta oluja mogla da poru{i i kr`ljave institucionalne osnove
na kojima ona sedi.
Kada ~ujete zahtev da Evropska unija povu~e svoju odluku o misiji ili da
SAD poni{ti svoje priznanje nezavisnosti Kosova - to deluje prili~no nesu-
vislo. Neki potezi deluju toliko nesuvislo da gubite parametre za procenu
toga {ta je zapravo njihov cilj. Orijentacija na Rusiju je konstanta srpske
spoljnopoliti~ke strategije od polovine devetnaestog veka. Nikola Pa{i} je
s radikalima 1887. godine pravio sli~an miting u Beogradu i u toj kampa-
nji je ubijeno sto osamdeset naprednjaka {irom Srbije. Tada su radikali
napravili klju~ni prelom ka vlasti i posle toga sedamdeset godina niko nije
334
29.0
2.0
8. mogao da ih skine s te vlasti. Ali ~ini mi se da ovde kolo nisu vodili radikali
kao politi~ka stranka, nego vlada, premijer i srpska desnica u izvornom
smislu te re~i. Tu vi{e nema preobu~enih biv{ih komunista, to je klasi~na
srpska desnica, s piscima koji dodaju retoriku. Jedan dosta bajat program
iza{ao je na sve`inu dvadeset prvog veka i odjednom se osetilo da on vi{e
ne funkcioni{e, da on nema snagu i da ne mo`e da dobije energiju, ~ak ni
iz Rusije.
Svaka ~ast Putinu, on je prihvatio jednu globalnu igru i poku{ao da za-
ustavi raspojasanu ameri~ku dominaciju. Ali mi se trpamo za saveznika
Moskvi u toj globalnoj igri s pogre{ne strane, koja Rusima ne odgovara.
Mi se nudimo da stanemo rame uz rame s njima, a to njima nije potrebno.
Hajde da ka`emo da su mo`da zao{travanje kosovskog pitanja i podr{ka
Rusije stvorili u glavama vode}ih politi~ara srpske desnice ideju o pri-
bli`avanju Rusiji, kada ve} Evropu ne}emo. Ali mislim da taj deo progra-
ma srpske desnice najmanje odgovara Moskvi. Gde }e Moskva na}i
saveznika u politici globalnog nadmetanja? Prirodno je da }e ga tra`iti pre
u Evropi, nego u Indiji i Kini, jer tamo su problemi potpuno druga~iji.
Kina je najdinami~nija zemlja na svetu, ali stepen njene me|uzavisnosti
sa SAD-om je fantasti~an. Nije slu~ajno da Kinezi tr~e okolo i spasavaju
vrednost dolara, jer kada bi dolar ozbiljno {trucnuo, kineski polet bi bio
zaustavljen na vrlo nezgodnom mestu, na polovini te planine na koju se
penju. Oni bi bili zaustavljeni na najstrmijoj litici. I bez obzira na mrzo-
volju koja s vremena na vreme izbija u njihovim me|usobnim odnosima,
robna razmena izme|u SAD-a i Kine je ve}a od hiljadu milijardi. To su
ozbiljne pare i Kinezi zavise od ameri~kog tr`i{ta i tog dolara. Amerikanci
njima opet izvoze resurse, prenose mnoge proizvodne linije, plasirali su
tamo ogromne pare, pa su tako i oni zavisni od Kine. Ta me|uzavisnost je
druge prirode od me|uzavisnosti koju imaju Rusija i SAD. Ona je sli~na
me|uzavisnosti Evropske unije i Rusije. Pazite, Evropska unija je i dalje
ja~i ekonomski igra~ u svetu od Rusije, ali ona je ogroman potro{a~.
Rusija mo`e natovariti naftu na neke tankere, pa probati da je proda Kini
ili Ju`noj Africi, ali da bi promenila tokove gasa, potrebno joj je deset go-
dina. Rusija, zna~i, bukvalno zavisi od tog mo}nog potro{a~a, Evropske
unije. Ona }e u sva|i s Evropskom unijom imati potpuno druga~iju tak-
tiku, nego u globalnom nadmetanju sa SAD-om. Tako da ne vidim smisao
orijentacije Srbije na Rusiju. Naravno, kada vam neko pri|e i umiljava
vam se, a ne ko{ta mnogo i spreman je da vam budza{to da svoje resurse,
Dimtrije
Boarov
te{ko ga je odbiti. Ali mislim da platforma na kojoj se tra`i oslonac s
Rusijom, koja glasi - Ne}emo Evropsku uniju - Moskvi uop{te ne odgovara.
To {to Vatikan ne}e da prizna Kosovo je ostalo van vidokruga srpske
javnosti. Stari dobri srpski nacionalisti potpuno su slu|eni time. Teorija
je bila da nam Vatikan uzima Kosovo, a sada odjednom Vatikan brani
hri{}anstvo, zajedno s nama. Jedno vreme je ovde Evropska unija bila tre-
tirana kao deo vatikanske zavere, bez obzira na to {to su je stvarali
uglavnom protestanti. Taj strah od takozvanog bezdu{nog kapitalizma i
nadnacionalnih integracija je ovde zasnovan na ispravnom ose}aju da je
proces stvaranja Evropske unije sli~an globalizaciji. Razli~itost se seli u
logi~ne zone kulture, obi~aja, folklora, turizma, a sve drugo se uniformi{e:
pravna regulativa, ugovori, pravosu|e, standardi ljudskih prava i zna se
{ta policija mo`e, {ta ne mo`e, a {ta mora.
Nadnacionalna integracija nije zasnovana na nekoj klasi~noj, jakoj vezi
kakva je vera. Zarad pravoslavlja, mo`emo Rusiji preneti deo suvereniteta
u sektoru energetike, sutra u sektoru vazdu{nog saobra}aja, pa tako
redom. Ljudi koji govore da mi ne smemo dati na{e nacionalne resurse
nekom drugom, rado ih daju onome ko je pravoslavne vere. Tu dolazimo
do primitivnog shvatanja politike i pojma vlasti. Ono {to srpskoj politi~koj
eliti smeta kod Evropske unije je upravo to sporazumevanje i
usagla{avanje, koje ona do`ivljava kao saginjanje glave. Najnovijim
korekcijama Evropske unije, posle neuspeha s evropskim ustavom, grupa
najve}ih zemalja zaista i igra ulogu gazde. Mislim da je to ono {to u velikoj
meri srpsku politi~ku elitu demotivi{e da po`uri u Evropsku uniju.
Pod dva, na{a politi~ka elita je jo{ relativno siroma{na, a nezasita, tako da
ulazak u Evropsku uniju do`ivljava i kao udar na njene, za na{e prilike,
nadnaravno visoke prihode, profite. Oni plja~kaju privredu i stanovni{tvo,
imamo razraslu korupciju, simbiozu vlasti i takozvanog krupnog kapita-
la, koga kod nas i nema mnogo. Nikome od njih se ne `uri u Evropu. Ka`e
se - Hajde prvo da se sna|emo, da se osovimo, pa }emo onda u Evropsku
uniju, pa }emo onda po{tovati pravila, a i tada ne sva, jer smo geopoliti~ki
va`ni. Evo, i Bugari su primljeni preko reda, iako manje od nas ispunjava-
ju kriterijume Evropske unije. Prema tome, mislim da se tu ne radi samo
o nekom fundamentalnom ideolo{kom razlogu, nego o mnogim razlozi-
ma. U politi~kim strankama Srbije nije izvr{ena reforma ideja. Osamdeset
odsto njih su stranke koje, bez kosovske pri~e, prosto ne znaju {ta bi govo-
rile i kako bi se legitimisale kod stanovni{tva. I tu je strah od Evrope.
336
29.0
2.0
8. Prilikama u Srbiji stvorene su pretpostavke za strah od Srbije, strah od
investiranja u Srbiji. Za{to? Vidite, mo`e neka zemlja biti diktatorska, ali
ako strani kapital veruje da se ljudska prava tu ~vrsto ne po{tuju i da
re`im dr`i kajase u svojim rukama, on }e investirati u takvoj zemlji.
Strani kapital ne investira u zemlje u kojima se svaki dan preti
gra|anskim ratom, istrebljenjem manjina, u kojima ne postoji minimalna
tolerancija opozicije, u kojima ve}ina stalno preti nekom istragom poturi-
ca. Kod nas je izra`ena psihoza da je gra|anski rat uvek mogu}, iako ja
pretpostavljam da nije, ~ak sam uveren da je ve}ina ljudi u Srbiji postala
sposobna da trpi tu|e mi{ljenje i izdajnike. Ali vlast organizovano pot-
piruje ideju da je to neprihvatljivo. Kada dr`avne agencije prete, kanali{u
i doziraju doga|aje, kada se stvara atmosfera vanrednog stanja, zna~i da
su institucije nesigurne.
Zna~i, nije problem kada su institucije diktatorske, ali ~vrste. Onda strani
kapital dolazi. Izme|u dva svetska rata, sedamdeset odsto kapitala u
industriji Kraljevine Jugoslavije je bilo stranog porekla i tada{njim
nacionalistima to nije smetalo. Prema tome, vladin prvi posao bi bio da se
opredeli - ho}e li da utamani manjine, da povede istragu poturica i utera
jedinstvo. Ako vlada utera jedinstvo, ~eka}emo strani kapital pet godina,
jer toliko vremena je potrebno da se takav sistem stabilizuje. U stvari, ne
verujem da je mogu}e stabilizovati takav sistem i verujem da ta koncepci-
ja vodi u propast. Dr`avne institucije moraju dokazati da dr`ava ne orga-
nizuje nemire i ne priprema ideolo{ke obra~une, masakre i lin~ovanja.
Ako su ljudi koji misle druga~ije doista marginalni, ~emu kampanje pro-
tiv njih, za{to ih dr`ava ne bi za{titila, ako doista nisu opasni? Ako su
doista opasni, onda zna~i da su blizu ve}ini, a da se vlast povukla i
u{an~ila u neke institucije. Onda te institucije treba provetriti, ako neko
ima snage za to, naravno. Ako vi tri puta zakazujete sednicu Saveta za
nacionalnu bezbednost, a oni koje ste pozvali ne dolaze na sastanak, zna~i
da ne{to ne funkcioni{e na vrhu dr`ave. To su jako ozbiljne stvari. Nema
dr`ave na svetu u kojoj predsednik dr`ave sazove sednicu Saveta za
nacionalnu bezbednost, a ljudi ne do|u na taj sastanak. Toga nema.
NIN-ov tekst o tome da Srbija ne treba da brine za mladu generaciju, koja
se nacionalno osvestila i spremna je da razbija za nacionalne ciljeve, po
mom mi{ljenju je veliki proma{aj. Naravno, uvek me|u mladima mo`ete
na}i dovoljno ljudi za juri{ne odrede, alli za to je potrebna dr`avna
podr{ka. Pazite, pre mesec dana sam u Subotici prisustvovao konferenci-
ji za {tampu gospodina [mita, to je onaj drugi ortak u Ateku, Kova~ i [mit.
Dimtrije
Boarov
Ja sam ga pitao - Konkurisali ste za kupovinu RTB Bora, to su ipak velike
pare, ne pla{ite li se politi~kih rizika? A on je rekao - [ta nas briga, mi se
bavimo biznisom. Ako se sutra u Austriji i Nema~koj napravi velika koali-
cija, oni }e voditi politiku, a mi nastavljamo da vodimo biznis. Meni je
zapela za uho ta velika koalicija i podsetila me na pri~u koja se valja
Srbijom o velikoj koaliciji izme|u Demokratske stranke i radikala, radi
otpu{tanja Ko{tunice s posla. Vi vidite da su i strani investitori po~eli da
se prera~unavaju. Ako diplomatski rat Srbije s Evropskom unijom dobije
na `estini, oni mogu imati neprilike i u Beogradu i u Be~u, jer zavise od
garancija banaka. A banke uvek ispituju politi~ki rizik malo osetljivijim
instrumentima nego biznismeni.
Tako tuma~im i ovu dosta hitru reakciju Narodne banke Srbije i
Udru`enja banaka Srbije na onaj idiotski mejl koji poziva na bojkot
stranih banaka. To je glupost specijalne vrste. Srpske banke su oslonjene
na kapital banaka koje imaju isto ime i rade kao njihove fakti~ke, a ne
pravne, centrale, pa ako taj kapital krene ku}i, odo{e na{e devizne rezerve
u tri meseca i Srbija ode u katastrofu. To bi bilo najopasnije i nadam se da
ti politi~ari drugog, tre}eg ranga, koji se usu|uju da to javno izgovore, a
verovatno se o tome pri~a i kod njihovih {efova, nemaju pojma da finansij-
ski tornado mo`e da opusto{i Srbiju dok si rekao - keks.
Sve dok radikalna stranka ne formuli{e svoju evropsku politiku, a bojim
se da to nisu u stanju, u Srbiji nema smirivanja. Mo`da je san nekih na{ih
politi~kih lidera da se u Srbiji ostvari sistem sli~an ruskom. Tamo prak-
ti~no nemate strana~ki `ivot, politi~ki `ivot se svodi na metanisanje jed-
nom vo|i, jednom vo|stvu, i uz to imate sto milijardera, pri ~emu {efovi
dr`avne administracije spadaju u te milijardere. Ako se bude krenulo ka
ideji da demokratija nije za Srbiju u ovim te{kim vremenima, da
demokratske slobode i prava manjina nisu za zemlju koja je pritisnuta
svetskim imperijalizmom i nepravdom, koja treba da se spremi za potpuni
slom me|unarodnog poretka, u kojem }e presu|ivati sila, pa mi moramo
zbiti redove i biti spremni na opasnost - u takvoj situaciji najbolje je da
jedan politi~ki lider okupi najbogatije i najmo}nije ljude i vodi politiku
cele dr`ave. Eto, tog scenarija se pla{im, ne zato {to mislim da }e uspeti,
nego zato {to ne}e uspeti, ali }e nam naneti ogromne {tete.
Svetlana Luki}:
Krst ~asni i sloboda zlatna }e pobediti, samo je pitanje kada. Na{
kona~ni, neizbe`ni, potpuni trijumf nije sporan, samo je pitanje kako
338
29.0
2.0
8. da pre`ivimo do trenutka kada }e i nas ujesti guja radosti. A vlada koja
gospodari ovom zemljom pokazuje da je dru`ina li{ena svakog smisla,
sastavljena od provincijskih mesija, sitnih prepredenjaka, od ljudi za
koje je vrhunska provera mentalnih sposobnosti da ponove re~i
Vojislava Ko{tunice. Na`alost, osnovno sredstvo svakog posla, pa i
politike, jeste ono malo, sivo, gnjecavo, te{ko vi{e od jednog kilograma,
a to je mozak. Svi, za koje ima indicija da raspola`u ovim malim, sivim
bogatstvom, ka`u da su prevremeni izbori jedino re{enje. Dinki} je
sino} u Poligrafu izgovarao tekst koji mnogi od nas mogu da potpi{u.
Me|utim, isti taj ~ovek je ju~e rekao i da nikako nije vreme za sukobe u
koaliciji.
A govore}i o prevremenim izborima Vladimir Goati je ju~e na pitanje
kada bi se moglo o~ekivati da DS preduzme radikalnije poteze i ogradi
se od politike DSS-a, rekao da je vreme za odlu~nost Demokratske
stranke ve} pro{lo. Imamo lidera proevropskih snaga koji ne zna ni{ta.
Tadi} Boris ne shvata da do|e ~as kada je sve uzalud i kada vi{e nema
{ta da se spasava. Navodno, Demokratska stranka ~eka da se strasti
smire, pa da onda ide na izbore, kada }e on, Tadi}, dobiti vi{e glasova.
Pitanje je samo {ta }e mu vi{e glasova, {ta }e mu i dva miliona i trista
hiljada glasova, kada ne zna {ta }e s njima? Pitanje je koliko glasova je
potrebno Borisu Tadi}u da bi se osetio pobednikom. Mo`da da mu ren-
tiramo nekoliko desetina miliona Putinovih glasova.
I Srbija i Rusija pokazuju da izbori nisu nikakav dokaz demokratije.
Izbore voli Mugabe, izbore voli i Kastro, a Mubarak ih obo`ava. Ve}
dvadeset sedam godina ih organizuje i pobe|uje na njima. To mu nije
smetalo da pro{log meseca zabrani da se na Me|unarodnom sajmu
knjiga u Egiptu pojave knjige Milana Kundere, Knjiga smeha i zabora-
va i Nepodno{ljiva lako}a postojanja. Kada smo kod knji`evnika, evo
jo{ jednog za kraj u Pe{~aniku, to je gospodin László Végel. On je go-
dinu i po `iveo u Berlinu, vratio se u Novi Sad i mi smo ga prekju~e
posetile.
László Végel:
[to se ti~e velike politike, tu me doga|aji nisu iznenadili. Vi{e me je izne-
nadila velika doza agresivnosti u svakodnevnom `ivotu, u autobusu, na
ulici. Nije to agresivnost protiv nekoga li~no, nego se razvija kultura agre-
sivnosti. Kada stojim u redu u po{ti, ~ovek pored mene misli da }u ga
izigrati, pa onda on izigra mene i ode preko reda. Vidite, nema vi{e ni
László
Végel
osmeha, bar u Novom Sadu. [etate, hodate i ose}ate da vas neko gleda ili
ve} i ja tako gledam druge i pitam se - ko je taj drugi. Ne znam kako }e se
to zavr{iti. U Berlinu se tako|e pojavljuju grupe skinheda, koje napadaju
ljude obojene ko`e, ali oni znaju da mogu lako da nastradaju i policija ih
ipak naj~e{}e uhvati, a sudovi su nemilosrdni prema njima. Nasilje posto-
ji svuda, ali ljudi te`e da u privatnom ̀ ivotu, u privatnom nastupu, na ulici
- budu ljubazni.
Razumem politi~are koji su u~esnici borbe za vlast. Oni apeluju na
masovne strasti i govore povi{enim tonom. Ali ne{to izostaje u ovom
dru{tvu, a to je op{ta kultura tolerancije, svest o pluralizmu, o tome da ima
i druga~ijih ljudi, da ima onih koji druga~ije razmi{ljaju. Kada bi dru{tvo
imalo stabilnu kulturu ljudskih prava i razli~itosti, politi~ar bi mogao da
govori veoma agresivno. Time bi mo`da dobio vi{e glasa~a, ali ne bi stvo-
rio agresivne ljude i ne bismo imali ovaj beskrajni efekat agresivnog govo-
ra. Gra|anin koji glasa za takvog politi~ara bi rekao - On misli kao ja,
glasa}u za njega - ali tom ~oveku ne bi palo na pamet da posle glasanja ode
da ru{i svoj grad. On ne bi napu{tao okvir glasanja za politi~ku opciju.
Ovo dru{tvo uop{te ne brine o posleratnoj socijalizaciji omladine i
odraslih. Socijalni momenat akumulira nezadovoljstvo u ljudima, i kod
onih koji demonstriraju i kod onih drugih, svejedno. Ali u slu~aju kada se
demonstrira, nesvesno socijalno nezadovoljstvo dobija politi~ki, nacional-
ni ili ksenofobi~ni oblik. Ne mo`e ni policija sve da re{i. Trebalo bi paci-
fikovati dru{tvo. Posle rata je potrebna posebna vrsta rada na pacifikaciji
ljudi.
[kola bi trebalo da uvede jedan novi balans, skoro novi predmet o tome
kakav treba da bude ~ovek posle rata. To jeste veliko pitanje, kako posle
rata ~ovek da `ivi i da se ophodi prema drugima, prema susedu, prema
razli~itosti. Kod nas problem po~inje u porodici. Kada majka i otac zajed-
no ne mogu da zarade za stabilan `ivot svoje dece, oni gube autoritet.
Politi~ari govore - porodica, porodica, doma}in, doma}in. Doma}in mora
da da hleba svojoj deci, i ako to nije u stanju, porodica po~inje da se raspa-
da. Siroma{ne porodice se raspadaju i zato {to sada `ivimo u otvorenom
medijskom svetu. Ljudi vide sve {to postoji na ovome svetu i zahtevi
mlade generacije su mnogo ve}i nego ranije. Vi{e niko ne `ivi izolovano u
nekom selu, pa ni ne zna koliko je siroma{an. Sada svoje siroma{tvo ljudi
do`ivljavaju kao neku vrstu nepravde.
340
29.0
2.0
8. Drugo, u sferi rada je ovde zavladalo mi{ljenje da se po{tenim radom
~ovek ne mo`e obogatiti. Ako ve}ina dru{tva misli da po{tenim radom ne
mo`e sebi da obezbedi normalan `ivot, onda i rad gubi smisao, dolazi do
negativnog moralnog efekta i razvija se agresivnost.
Onda na red dolazi politi~ka sfera. Mada smo nekoliko puta imali veliku
izlaznost na izborima, gra|ani nemaju dobro mi{ljenje o politi~arima, jer
u tranziciji politi~ari nisu uspeli da izgrade stabilne politi~ke stavove. Mi
nemamo ni ozbiljnu desnicu, ni ozbiljnu levicu.
Da vidimo religiju. S jedne strane, ona dobija sve ve}u politi~ku ulogu, ali
s druge gubi religiozni autoritet. Ljudi iz crkve govore o politici, ali jedva
da ih ~ujem kako meditiraju o problemima jednostavnog ~oveka. Crkva je
politizovana i nema vremena da se bavi ljudskom sudbinom. Mi smo
previ{e politizovano dru{tvo. Svedeni smo na to, to je pitanje `ivota i
smrti. Jo{ malo, pa }e i ljubav postati pitanje dnevne politike.
Svaki ~ovek je jedinstven, on ne mo`e da bude masa. Ponekad se od ljudi
napravi masa i onda nastaju problemi. Potrebne su dve stvari da bi se od
ljudi napravila masa - zajedni~ki bol i zajedni~ki strah. Mi u Srbiji imamo
i jedno i drugo. Kod gra|ana postoji zajedni~ki bol zbog Kosova, ali i zajed-
ni~ki strah od budu}nosti. Kada se ta dva spoje, nastaje eksplozivna
snaga.
Svetlana Luki}:
Kada govorimo o mla|im ljudima, se}am se tog ose}anja da sam be-
smrtna, da je preda mnom beskona~na budu}nost i da umiru samo
drugi. Nekako mi je tu`no kada ih pogledam, kao da su izgubili gene-
racijsku prednost optimizma, kao da su svesni da nemaju budu}nost,
da im je ona ukinuta.
László Végel:
To je o~ito i tu postoji jo{ jedan problem. Mlade generacije se uvek kroz
istoriju bune protiv vlasti, protiv postoje}eg poretka. Mi imamo obrnuti
slu~aj, da mlada generacija protestuje u slu`bi vlasti. To je prosto ne-
shvatljivo i nije prirodno. Mlade generacije mogu i da gre{e kada protestu-
ju protiv vlasti, ponekad preteruju, ali uz njih je uvek vezan prosvetiteljs-
ki optimizam dru{tva, nada da }e posle nas do}i nova, lep{a, pametnija ge-
neracija. Sada u Srbiji, a delom i u isto~noj Evropi, imamo mladu ge-
neraciju koja protestuje za vlast, u slu`bi vlasti. U Srbiji je bilo izuzetaka,
László
Végel
kada je 2000. mlada generacija protestovala protiv vlasti, ali u devedese-
tim godinama mlada generacija je uglavnom bila uz vlast, a i sada je. Iz
toga bi hladan i neutralan posmata~ mogao da zaklju~i da toj generaciji
dobro ide, da je zadovoljna, da `ivi dobro, da ima perspektivu. Ne, nema
perspektivu, niko od njih ne vidi svoju budu}nost. Kada ih pitate - Kako
}ete dobiti stan? - oni iskreno ka`u - ^ekam da mi umru roditelji da bih
imao stan. Zamislite da treba da ~ekate da vam umru roditelji da biste
do{li do stana, kakva destruktivna energija se skuplja u vama. E, ta ge-
neracija demonstrira u ime vlasti.
Nijedna vlast nije ba{ naivna, ona zna kako da mobili{e masu. Tako dolazi-
mo do velikog problema, a to je da su kod nas ve} predugo nacionalna
ose}anja najpogodnija za to da vlast kanali{e nezadovoljstvo. U Srbiji je to
izra`enije nego u drugim zemljama, ali sve zemlje srednje i isto~ne Evrope
imaju taj strah za nacionalni identitet, koji je u stvari strah od globalizma,
amerikanizma. To je u srednjoj i isto~noj Evropi dovelo do ja~anja popu-
listi~kih pokreta i takozvane masovne demokratije. Devedesetih godina
smo videli sre}no lice Evrope, sru{io se berlinski zid i u Evropi je bila
zavladala velika radost utopije. To sre}no lice je sada dobilo svoje senke i
u ~itavoj Evropi se poja~ala jedna vrsta nacionalnog straha. To vi{e nije
strah od kom{ije, nego od terorizma. Liberalni multikulturalizam vi{e
nema podr{ku koju je imao devedesetih godina, naro~ito od evropske
desnice. Desnica je u poslednje vreme ostvarila veliki prodor u Evropi, ali
institucije jo{ ~uvaju dru{tvenu stabilnost. Tako dru{tva mogu prolaziti
kroz periode politi~ke nestabilnosti, ali ona ostaju stabilna. Ako kod nas
do|e do konflikta izme|u dva politi~ara, ~itavo dru{tvo po~inje da strahu-
je, ljudi o{tro navijaju i zauzimaju strane u sukobu. ̂ ovek se ponekad pita
- A {ta da rade oni koji ne}e ni na jednu stranu?
Do`ivljavam skoro li~nu tragediju ovih dana. Uvek sam se borio za to da
granice budu labave, {to virtuelnije, i {ta se doga|a? - Ve} skoro dve deceni-
je `ivim u svetu u kojem se vodi `estoka, nemilosrdna borba za granice.
Drugo, uvek sam verovao u nacionalno razumevanje, a {ta sam do`iveo? -
Da se konflikti pove}avaju i postaju brutalni. Moje velike iluzije ru{e se
pred mojim o~ima i te{ko mi polazi za rukom da ne postanem nihilist, koji
vi{e ni u kakve vrednosti ne veruje. To je dosta mu~no i mislim da u tome
nisam sam. Ose}am da mnogi ljudi u ovoj zemlji vode istu borbu sa sobom,
da nekako sa~uvaju tu nadu.
342
29.0
2.0
8. Jedna nada je zaista Evropa, ali da li je to realna nada? Hajde da zamislimo
da je u devedesetim godinama evropska opcija kod nas pobedila i da je
tada{nja Jugoslavija u{la u u Evropu, s planom da se tek u njoj sve repub-
like razdvoje u posebne zemlje. Pazite, to je bilo realno, ova zemlja je
mogla prva od isto~noevropskih zemalja da u|e u Evropu. Kako bi u tom
svetlu izgledao problem Kosova? Pa on se kao takav ne bi ni pojavio. To ne
zna~i da bi vladala me|unacionalna idila, ali ovakav sukob teoretski ne bi
bio mogu}.
Mladi svet ne bi trebalo da be`i, nego da ode, pa da se vrati. Sve ove dra-
mati~ne dileme koje sada do`ivljavamo, ne bi postojale. I tada bismo imali
briga, ali sasvim druga~ijih, briga s ljudskim licem. I ljudi bi `iveli du`e. I
kada govorimo o Evropskoj uniji, treba pomisliti na to da tamo ljudi `ive
du`e. Zamislite jednog starog ~oveka, koji }e umreti u 69. godini, a kada
bi `iveo druga~ije, umro bi u 79. godini. Smrtnost u Srbiji je jako velika.
Meni su najtu`nije ~itulje, jer je prosto neverovatno kako ljudi umiru
mladi. Ovde o smrti niko ne razgovara, sem o nasilnoj, ali pitanje je kako
produ`iti `ivot i kako da taj produ`eni `ivot bude sre}an. ^itam izve{taje
iz parlamenta, ponekad i pogledam prenose sednica, ali o tome ne ~ujem
ni re~i. Ti ljudi ka`u da je za njih porodica sveta, da je to stub dru{tva.
Kakav je to stub, kada je smrtnost tako velika?
Imamo o~ite znake koji pokazuju da }e `ivotni standard opet po~eti da
pada. To zna~i jo{ manje mogu}nosti za {kolovanje i dalje pove}avanje
agresivnosti. Za te posledice ne}e odgovarati nijedna vlada, nijedna poli-
ti~ka, a ni kulturna elita. Pa ne `ive ljudi samo od politike, nego i od hleba
i `ele prijatan `ivot. Atmosfera je toliko politizirana da je potrebna velika
hrabrost da ~ovek ka`e da je `ivot bogatiji od politi~kih doga|aja. Govori
se samo o nesre}i, samo o tragediji, samo o neprijatelju. Ko danas govori o
prijatelju? Prijateljstvo je kao vrednost izgubilo svaki smisao.
Ljudi su ~ekali Godoa, a onda je Godo do{ao prerano. To je taj problem
Kosova. Svi su mislili da ima jo{ vremena, da }e to do}i na dnevni red za
pet, deset godina. Svi su znali da }e to jednom do}i na dnevni red, svi ka`u
da nisu iznena|eni, ali ipak je stvorena situacija kao da su svi iznena|eni.
To je vrlo dvosmislena situacija. Svaki gra|anin je znao da }e jednom
morati da se suo~i s tim problemom, ali je ~ekaju}i Godoa pomislio da je to
ve~ni proces, da uvek ima jo{ vremena. Zato je bilo {okantno kada je taj
Godo stigao i ljudi sada ne znaju {ta treba da ~ine. U stvari, nije bitno ni to
da li je stigao ili nije. Mo`da ja ne treba da budem sudija, jer je to toliko
nacionalna stvar. Ali u jedno sam siguran, da i kosovsko i srpsko dru{tvo
treba da se pripreme za pomirenje. To je dug, ozbiljan proces, za koji je
potrebno mnogo iskrenosti. Ta iskrenost nedostaje.
Ako bi pomirenje bilo ostvareno za deset, dvadeset godina, onda ni taj
problem suverenosti ne bi izlazio tako strastveno, `estoko, tako {okantno
na dnevni red. Sve bi bilo mnogo smirenije. Da je 1988, 1989. i 1990.
godine srpska opozicija iznela predlog - Hajde da re{imo Kosovo kao
Olandska ostrva i da damo Albancima su{tinsku autonomiju, mislite li da
bi danas Kosovo bilo samostalno? Ali to niko nije ponudio na vreme. I kada
je opozicija do{la na vlast 2000. godine, ona nije rekla - Evo, mi vam to
nudimo krajem decembra. ^er~il je rekao da ponekad jedan dan
zaka{njenja u politici mo`e biti koban. Ali vi{e godina i decenija
zaka{njenja su ve} tragedija.
Ovih dana sam malo putovao i razgovarao sa zemljoradnicima. Oni su mi
pri~ali kako su sedamdesetih i osamdesetih godina kupili traktore, kola i
gradili ku}e. A sada, ka`e, jedan traktor mu je toliko propao da je morao da
plati hiljadu evra za generalnu popravku. Tih hiljadu evra }e cele godine
ose}ati i on i njegova porodica i deca. Ja ga slu{am i ka`em - I kod mene je
isto, ali kod mene nije u pitanju hiljadu evra, nego nekoliko knjiga koje
nisam napisao. Nije mi ni do tih knjiga, nije ni zdravlje najva`nije, ali jed-
nostavno sam izgubio samopouzdanje. ^oveku je va`no da vidi kako se
njegovi ideali ostvaruju, ne ba{ onako kako je on planirao, ali ne{to malo.
Ali ja sada vidim kako se stvari odvijaju upravo suprotno. To je jo{ te`e
podneti od onoga {to nisam uradio.
Svetlana Luki}:
Sre}em ljude koji kao da se opra{taju sa sopstvenim `ivotom - Eto,
mogli smo biti, ali nismo.
Lásló Végel:
Jeste, nastupio je neki memento. Ja volim da razgovaram s ljudima
neposredno, a ponekad to ~inim i s politi~kim neistomi{ljenicima. Kada
razgovaram s njima, govorim o ne~em drugom, o ljudskim stvarima, za
koje znam da i oni ose}aju isto kao i ja. Ali moram da primetim da su ti
ljude privr`eniji srpskoj naciji nego ja ma|arskoj. Njihov nacionalni
identitet ih vi{e uzbu|uje nego mene. Ro|en sam kao ~ovek, a slu~ajno
sam i Ma|ar. Kada razgovaram sa srpskim desni~arima, vidim da i oni
mu~e muku sami sa sobom, tra`e neku fiksnu ta~ku za sebe u politici, ali
László
Végel
344
29.0
2.0
8. u `ivotu su u`asno usamljeni i bez tla. Meni je i njih `ao, ne `alim samo
sebe. I neistomi{ljenika mi je `ao.
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Pe{~anik. Na na{em sajtu, pescanik.net, vas ~eka nekoliko
zanimljivih tekstova. Prvi put je za nas pisao Ivan Torov, tekst o
prokletstvu meseca marta u Srbiji. Na pescanik.net su i novi tekstovi
Miroslava Prokopijevi}a, Teofila Pan~i}a, Svetlane Slap{ak. Preneli
smo i intervju s Vesnom Pe{i} iz dana{njeg izdanja sarajevskih Dana,
a i tekstove iz strane {tampe o predsedni~kim izborima u Rusiji u
nedelju. Napolju je sedamnaest stepeni, u`ivajte u ovom lepom danu,
ali ne previ{e, niste zaslu`ili. Niko od nas nije zaslu`io sun~an dan, jer
smo svi mi, pisalo je na jednom grafitu - deca dezertera iz 1389.
NEKOLIKO MILIONA PSIHIJATARA Albanci su vodili oslobodila~ki rat, iza{li iz kolonijalnog
polo`aja, do`iveli u`asne `rtve, neuporedive s osvetom
prema kosovskim Srbima ... Zemlja u kojoj se racionalnima
smatraju Rada Trajkovi}, Dragan Markovi} Palma i
Mla|an Dinki} osu|ena je da propadne ... Ruka bi mi se
osu{ila, ako bih ponovo glasala za Demokratsku stranku ...
Gosti:
Velimir ]urgus Kazimir , Dokumentacija Ebart,
Vladimir Beljanski, advokat,
Petar Lukovi}, novinar,
Sr|a Popovi} i Biljana Srbljanovi}, na promociji
Pe{~anika u Pan~evu,
Dnevnici Radija B92 u vreme ubistva Zorana
\in|i}a
Svetlana Luki}:
Dobar dan, gra|anke i gra|ani. Dr`ava koja je nekada bila na{a, a sada
je samo vladina, davi se iz dana u dan, ali to se ne da zaklju~iti po vesti-
ma, osim ako pod ve{}u ne podrazumevate poslednji uspeh rusko-
srpske diplomatije da zaka`e sednicu Saveta bezbednosti, na kojoj
}emo izneti tako re}i lepezu novih predloga o Kosovu, kao {to je onaj da
se sve zemlje koje su ga priznale smesta pokaju i izvine Ko{tunici,
Kusturici, Ivani @igon, svetom Savi, svetom Nikoli i, naravno, svetim
Vra~ima.
Takozvana vest je i da je Milo{ Aligrudi} rekao da je vlada u agoniji, {to
nas je sve iznenadilo i {okiralo. Ne samo da u vladi imamo glupake,
nego je sve vi{e onih koji simuliraju glupost, samo zato da ne bi morali
da se izlo`e novim izborima. ^lanovi vlade ujedinjeni u bolu zbog izne-
nadnog gubitka Kosova svakoga dana proizvode toliko bede, nesre}e i
sramote, da je ~oveku potreban skoro nadljudski unutra{nji napor da
bi postigao podno{ljiv stepen nesre}e.
A na{a ranjena zver, predsednik vlade, dopisuje se s evropskim i svet-
skim institucijama. Njegove opsesije, koje samo on smatra idejama,
pla{e i sovu na njegovom prozoru, a kako i ne bi kada je pokazao da je
spreman da zapali i Beograd i severno Kosovo samo iz ljubavi prema
preambuli ustava. Jedna verzija pri~e o Neronu glasi da je taj ludak
zapalio Rim iz ljubavi prema Ilijadi.
Ovih dana su se intenzivno dopisivali {efovi kabineta Ko{tunice i
Tadi}a. Predsednik se od toga umorio i sada se malo odmara, i to je jedi-
ni razlog za{to nije oti{ao u narod, recimo u Sombor, recimo pred
pekare Albanaca, ispred kojih novope~eni kosovski mu~enici i patriote
dele besplatno srpski hleb, samo da neprijatelj ne bi pobedio u specijal-
nom ratu koji se vodi pod neinventivnim nazivom - Nahranimo Srbe
na{im burekom, ne bi li se otrovali i u magnovenju priznali nezavisnost
Kosova.
Ni predsednik, a ni bilo koji visoki funkcioner njegove Demokratske
stranke, nije na{ao za shodno da ode u Sombor i po{alje poruku svim
manjinama da, dok je on predsednik, nijedan dripac ne}e smeti da ~ini
ono {to se danima ~inilo u Somboru. Verovatno se Tadi} pla{i da ga
koalicioni partner ne optu`i za to da izdaje Kosovo za pekaru, i to
pekaru pod imenom Dva brata.
350
07
.03
.08
. Na`alost, nije samo predsednik taj koji }uti u vremenima kada se ne
sme }utati. Ne znam za{to toliko sveta ima utisak da su ovo dani
apokalipse, da su se otvorile ustave nebeske i da je najpametnije da se
sakriju u mi{je rupe, gde ih je i slao, na onom veli~anstvenom i nadasve
dostojanstvenom mitingu, Emir Kusturica. Za{to ljudi misle da je ovo
neka stra{na poplava koju valja pre`iveti tako {to }e se svako uhvati-
ti za prvo drvo i sa~ekati da voda i mulj pro|u? Ne}e se za ovakve dane
govoriti - Vremena su bila mra~na, govori}e se - Za{to je toliko ljudi
}utalo?
Zamislite, ~ak ni D`ord` Bu{ nije }utao kada je posle 11. septembra
po~ela hajka na muslimane u Americi. Bu{ Mla|i je znao da mora, ne
zbog ljubavi prema muslimanima, nego zbog mira u sopstvenoj zemlji,
da ode u d`amiju da bi poslao poruku kako ti ljudi ne smeju biti izlo`eni
nasilju. Mogu u Gvantanamu, ali ne u Njujorku i Va{ingtonu.
Danas je 7. mart, na dana{nji dan ro|en je Toma{ Masarik. Ovaj ~e{ki
dr`avnik i filozof je neposredno pre ulaska u politiku dokazao da su
srednjovekovni rukopisi, na kojima se zasnivao veliki deo nacionalnog
mita, la`ni. Zbog toga ga ^esi nisu ubili, nego su ga izabrali za prvog
predsednika ^ehoslova~ke i onda je on vladao skoro dvadeset godina.
Mi smo na{eg ubili ve} posle dve godine i to je ta mala razlika izme|u
nas i ^eha.
Na po~etku Pe{~anika govori novinar i publicista Velimir ]urgus
Kazimir.
Velimir ]urgus Kazimir:
Ubrzanje je posledica onoga {to nas je kao stra{no iznenadilo, a to je
progla{enje nezavisnosti Kosova i sve to u stvari slu`i istovremeno za dve
stvari. Jedno je da se glavni politi~ki akteri opravdaju kako su u~inili sve
pod milim bogom da to zauvek ostane na{e, a s druge strane, da to
opravdanje preto~e u politi~ki rezultat na budu}im izborima. Efekti takve
politike su potpuno iracionalni, potpuno suludi i to je ono {to nas pla{i.
Mene ne pla{i to {to politi~ari govore lude stvari, jer oni to ~esto rade da bi
opstali na vlasti, da bi dokazali kako su mudri. Mene pla{e reakcije na nji-
hov govor, koje se potpuno spontano razvijaju i za to imam jedan primer.
Sedamnaestog februara je progla{ena nezavisnost Kosova, 18. februara
izlazi jedan teksti}, ~varak na stranicama Pravde, neverovatna vest o
tome da je policija spre~ila dramati~ni okr{aj u Srem~ici, kada su pripa-
Velimir
]urgus
Kazimir
dnici albanske manjine po~eli da proslavljaju sticanje nezavisnosti
vatrometom i petardama. Onda se okupio veliki broj gra|ana i do{la je
policija da spre~i sukob. To je ~udna vest, jer se u njoj ne ka`e ni da je neko
uhap{en, ni da je neko priveden, ni da je neko nekoga udario, ni{ta, samo
to da se ~udo desilo u Srem~ici. 19. februara, zna~i sutradan, o istom
doga|aju izlazi mnogo ve}i tekst s fotografijama u dnevnim novinama
Alo. Naime, {ta se desilo? Proslavljao se prvi ro|endan jednog de~aka, srp-
ska je familija, po{tena, pravoslavna, bio sve{tenik, skupilo se mnogo
ljudi, krenula pucnjava, vatromet i tako dalje i onda kre}e obja{njenje.
Neko od ljudi iz te ulice prijavio je policiji da se tu proslavlja nezavisnost.
Policija je do{la i utvrdila - Ma to su na{i - popila neko pi}e, nazdravila i
oti{la dalje. Do zabune je do{lo, jer nekoliko stotina metara dalje postoji
divlje romsko naselje, u kojem su ve}ina Roma muslimani, pa je neko,
kada je ~uo iz tog pravca vatromet i pucnjavu, br`e bolje zaklju~io da ti
ljudi slave progla{enje nezavisnosti. To je najdirektnija posledica tog ludi-
la.
Zna~i, pre{li su se, ali se niko nije potrudio da ka`e - Ej, ljudi, kako je
uop{te mogu}e da neko zami{lja takve stvari, kako je mogu}e da kom{ije,
kada po~nu da lete petarde i vatromet, pomisle da su to secesionisti,
iredenta, U^K, da neko na deset kilometara od centra Beograda slavi neza-
visnost Kosova? Koja je to psihologija? Koja je to logika? Jesu li ti ljudi
stvarno debili, kada moram tako da ka`em? Ja bih sada i{ao u tu Srem~icu
i pitao - Ljudi, je l' vi stvarno mislite da bi neki Albanac u Srem~ici ili bilo
gde u Beogradu slavio? Mogu da zamislim da to rade u Velikom Trnovcu,
u Pre{evu i verovatno su to i radili, ali da bi neko to radio u Beogradu, u
okru`enju u kojem je devedeset devet odsto Srba - pa jeste li vi normalni?
Svetlana Luki}:
Izvini, samo da te podsetim, vo|e Albanaca s juga Srbije su ba{ toga
dana zabranile svaku javnu proslavu i rekli su - U ku}i mo`ete da
radite {ta ho}ete, ali napolju ne sme ni{ta da se dogodi.
Velimir ]urgus Kazimir:
Ta~no, i na Kosovu se insistira na tome da ne do|e ni do kakvih mani-
festacija koje bi povredile srpsku manjinu. To pomalo li~i na cenzuru, jer
postoji apel medijima da ne pi{u o problemima koje izazivaju pripadnici
srpske manjine na Kosovu, bilo da je re~ o demonstracijama, zaustavlja-
nju vozova ili ne~em sli~nom. Mole ih da tome poklone najmanju mogu}u
pa`nju, da ne bi proizveli negativna ose}anja. Ne tvrdim i nikada nisam
352
07
.03
.08
. tvrdio da tamo vlada koegzistencija, ljubav, razumevanje, tolerancija -
daleko od toga. Srbima na Kosovu je jako te{ko, treba `iveti tamo, pa vide-
ti s ~ime se oni suo~avaju. Nisam idealista u smislu da fantaziram o uza-
jamnoj ljubavi, ali u Srbiji o~igledno postoji sna`na tendencija {irenja
pri~e o zaveri, spremnost da se reaguje najagresivnije. Zami{ljam kako bi
to izgledalo, mo`da i tragi~no, da je dete nekog od Roma u Srem~ici zaista
slavilo ro|endan i da oni kojim slu~ajem imaju para da kupe petarde i
vatromet i da po~nu da proslavljaju. Pa ko bi dokazao, ne me{tanima, nego
policiji - da oni pored Beograda ne slave nezavisnost Kosova? To je ne{to
{to iz malog incidenta, preko no}i mo`e postati ne{to u`asno.
U Somboru nam one kretenske face obja{njavaju da ne treba da kupujemo
hleb u pekarama koje dr`e ljudi koji su poreklom Albanci. [ta dalje pri~ati
- ako to nije protofa{izam, ne znam {ta je. Ovde je ve} re~ o nemalom broju
grupica i pojedinaca koji ne ose}aju nikakav strah, nemaju nikakvu re-
zervu prema tome da nekome zalepe da je [iptar i da kod njega ne treba
ni{ta da se kupuje, da mu razbiju ne{to, zapale, da ga napadnu, da
optu`uju druge Srbe koji tu kupuju. [ta je slede}a stepenica? Da su oni
izdajnici i pla}enici? Ako to nije ne{to {to najdirektnije podse}a na
stvaranje sistema koji jeste fa{izam, ja ne znam o ~emu mi onda pri~amo,
~ime se bavimo i za{to zatvaramo o~i pred ne~im {to je zrelo za intervenci-
ju dr`ave. Niko me ne}e ubediti da u roku od dvadeset ~etiri ~asa u
Somboru ne mo`e da se utvrdi koje srpske pekare daju besplatan hleb da
bi se uni{tile pekare koje dr`e Albanci. To, na kraju krajeva, mo`emo pos-
matrati i kao monopolisti~ko pona{anje, pa bi i mimo nacionalne pripa-
dnosti bilo ka`njivo da neko poku{ava da na taj na~in uni{ti nekog
proizvo|a~a.
Cela ova situacija izaziva mi veliku strepnju i veliki bes. Ja bih da odgo-
vorim, ja bih da se ne{to uradi. [ta da se uradi? Moramo da po~nemo da
pravimo neke horizontalne strukture otpora, koji zahteva i odre|enu
organizaciju i neku vrstu solidarne borbe, koja mora imati i svoje materi-
jalne i moralne i fizi~ke pretpostavke. Ti novi klinci s kukuljicama koji se
predstavljaju kao srpski nacionalisti iza{li su iz mraka. Oni su, naravno,
praznoglave budaletine, s kojima ni o ~emu ne mo`ete raspravljati, jer oni
ni{ta ne znaju. Ne znaju ni{ta o sebi, ne znaju ni{ta o Srbiji, ne znaju ni{ta
o istoriji, ne znaju ni{ta o savremenom dru{tvu, ali su vrlo samouvereni i
sna`ni, jer ose}aju podr{ku jednog dela vlasti, onog koji smatra da je
razbijanje i ograni~en oblik nasilja normalan oblik demokratije. Sino}
sam ~uo predlog referenduma i o~ekujem ga svakoga dana, jer cela
Velimir
]urgus
Kazimir
situacija ide u tom pravcu. Klju~na stvar je kako bi izgledalo to referen-
dumsko pitanje. Naravno, demokratski orijentisana stranka, kao {to je
DSS, rekla je da bi se ono formulisalo konsenzusom svih stranaka. Ja bih
`eleo da se bez konsenzusa postavi vrlo jednostavno pitanje gra|anima
Srbije - da li `ele da `ive u slobodnom, bogatom i perspektivnom svetu ili
`ele da `ive u zatvorenom, nestabilnom i nesre}nom svetu.
Hipokrizija u koju su u ovom trenutku zapali politi~ari je tolika da je ~ak
i iskorak Mla|ana Dinki}a ispao hrabar i odlu~an i ja to podr`avam, ali on
nije spreman da ka`e - Da, doneli smo ustav na na~in na koji se to ne radi,
stavili smo u ustav ne{to {to se nigde ne stavlja u ustave, obavezali smo
sami sebe na budu}a ludila i ja sada ho}u da iza|em iz toga. Super je {to
ho}e da iza|e iz ludila, ja ga podr`avam i prihvatam da su gre{ke u politi-
ci mogu}e, ali ̀ elim da vidim spremnost svih na{ih ljudi, mislim na Borisa
Tadi}a, mislim na Mla|u Dinki}a, mislim na ̂ edomira Jovanovi}a, mislim
na predstavnike manjina, da cilj oko koga }e se okupiti bude takav da nji-
hove li~ne omraze, prebacivanja, nabacivanja - vi{e nikada ne ~ujem. Ne
`elim vi{e da ~ujem Borisa Tadi}a da se zahvaljuje na podr{ci svima, a ne
zahvaljuje se i LDP-u, ~iji su svi ~lanovi glasali za Borisa Tadi}a. ^edomir
Jovanovi} je u pola deset iza{ao da glasa i to je bila poruka njegovim
glasa~ima {ta treba da rade. Kao {to ne `elim da vi{e ikada ~ujem Ivana
Andri}a da u isti ko{ stavlja Tomu Nikoli}a, Borisa Tadi}a i Ko{tunicu. Ne
mo`ete praviti saveze ako izbacujete ljude i povezujete ono {to je
nepovezivo. Ko su na{i prirodni saveznici? Ako to ne}emo da prihvatimo,
neka sve ide do |avola. Ako nismo spremni da ka`emo - Gre{ili smo, gre{io
je, ali sada je najva`nija bitka za Srbiju, pa neka ide do |avola i ta njihova
dru{tvena odgovornost i politika i sve ostalo. Onda nam stvarno ni{ta ne
ostaje, onda }emo se iseliti, onda neka nas pojedu, onda smo to i zaslu`ili.
Muka mi je od tih omraza.
Poslednjih sedam-osam meseci radim na jednom projektu. Poku{avam da
rekonstrui{em period do ubistva Zorana \in|i}a i ono {to se de{avalo
posle toga, pre svega u medijskoj sferi i u sferi kulture i da vidim koji su to
stereotipi i kli{ei dominirali i jo{ dominiraju i da vidim koji su to autori
koji su tako strasno satanizovali Zorana \in|i}a. ^itao sam sve tekstove.
Dugo me je mu~io zaklju~ak te knjige, jer ja nisam ~ovek sklon pri~ama o
zaverama. Uvek sam to posmatrao kao skup politi~kih, finansijskih, grup-
nih interesa, iz kojih proizlaze odre|eni stavovi, stereotipi, kli{ei. Ali kada
smo pre desetak dana ~uli izve{taj ruskog novinara o Zoranu \in|i}u, cela
pri~a mi se sklopila. ^ovek iz prijateljske, ali ipak daleke zemlje, pravi
354
07
.03
.08
. prilog o ubijenom premijeru druge zemlje na na~in koji je frapantan. I ja
se pitam za{to. Znam da to nije naru~eno, sto posto sam siguran da nisu
Putin ili Lavrov naru~ili tu budala{tinu. To je proizvod uverenja koje je u
odre|enim krugovima dosta ra{ireno, a ti krugovi su bliski s politikom,
raznim specijalnim slu`bama, policijom, KGB-om i bliski su sa sli~nim
profilima u Srbiji. I ni{ta lak{e nego napraviti takvu vrstu pri~e, pri ~emu
jedan Rus izri~e zaklju~ke o na{em Zoranu \in|i}u. To govori da su ta~ne
pretpostavke koje sam ja stalno odbacivao o tim geopoliti~kim i
strate{kim interesima, o ne~emu {to smo imali u vreme moje mladosti i u
vreme pre hladnog rata, u vreme Jalte, kada je grupa mo}nika ocenila da
na{a zemlja treba da bude u interesnoj zoni Rusije. Ta grupa ljudi u Srbiji
ima zagovornike te ideje, ljude koji su izdajnici ove zemlje.
Mi se ovde suo~avamo s nacionalnom izdajom, jer ljudi koji ho}e da odvo-
je Srbiju od Evrope i da je u~ine vazalnom zemljom Rusije, jesu izdajnici
ove zemlje. Pri svemu tome, nisam siguran da Putin i ruska vrhu{ka u
ovome u~estvuju tako zdu{no. Prosto mi se ~ini da je ovo ludilo koje vlada
u Srbiji autohtono, jer ra~una na ne{to {to niti je isplanirano, niti dogo-
voreno. S druge strane, ose}am neku energiju i optimizam da bismo svi
zajedno mogli da se pove`emo i da u~inimo ono {to nam se u ovom ~asu
~ini nemogu}im, a to je da pobedimo taj primitivni, radikalski i ekstrem-
isti~ki, antievropski i antimoderni soj.
Svetlana Luki}:
Ova emisija }e biti emitovana nekoliko dana uo~i 12. marta. Svake
godine mi `ivimo sve dublje posledice tog atentata.
Velimir ]urgus Kazimir:
To je bila stra{na neverica, neverica s drhtavicom, jer ose}ate da se desilo
ne{to istorijski dramati~no. Osim tog li~nog, tragi~nog usuda i smrti
Zorana, koji je godinama bio i moj dobar prijatelj, vi ose}ate da zemlja ide
u pravcu koji vam izaziva strepnju, strah. Za vreme Sablje vam se u~inilo
- Evo, presabrali smo se, sada }emo to isterati. Zoranovu sahranu sam
do`iveo kao na{ istinski trijumf, pobedu posle koje ne}e biti bube i pacova
koji }e smeti da izmili napolje - i nisam bio u pravu. Trebalo je odmah
raspisati izbore, {to je bila u`asna gre{ka Zorana @ivkovi}a. Zoran \in|i}
je gre{io u izboru ljudi, to je o~igledno, ali kada se to uporedi s ovim {to se
sada radi, to su nebo i zemlja. Mi sada poku{avamo da opravdamo ono {to
se de{avalo u ratovima devedesetih. Poslednje informacije koje imam s
raznih su|enja za ratne zlo~ine mi govore o tome da ova politi~ka situaci-
Velimir
]urgus
Kazimir
ja direktno uti~e na su|enja. Dolazi do preokreta kod svedoka, koji trpe
pritiske, reketiranja, pre svega od Radikalne stranke i njenih saveznika
koji ka`u - Ma kakvi ratni zlo~ini, kakvi bakra~i, kakav Zvornik, kakva
Suva Reka? Mi se vra}amo u poziciju bezvla{}a, jer ako vi na taj na~in
dezavui{ete su|enja i sud, pa vi onda mo`ete da uradite {ta god ho}ete.
Sutra mo`ete da proizvedete vanredno stanje. Ko nam garantuje da ne}e
biti podmetanja bombe od na{e slu`be? Gde je kontrola, gde je sigurnost?
Ja se pla{im pravca u kojem idu ovi sukobi na severu Kosova, dokle }e i}i
to podbadanje, je l' postoji neka ta~ka u kojoj }e se re}i - Dobro, pokazali
smo, to je na{a pozicija, borimo se politi~ki. Ali nemojte izvoditi ljude,
nemojte naoru`avati ljude.
Jedini pravi politi~ki analiti~ar u Srbiji je Koraks. Dana{nja karikatura na
naslovnoj strani Danasa, na kojoj Vojislav Ko{tunica u luda~koj ko{ulji,
koju je na nesre}u uspeo da razve`e, lebdi, levitira kao onaj nebeski leta~
iznad Srbije - to je ono u ~emu smo. Mi smo u ovom trenutku taoci li~nog
i grupnog ludila, iz kojeg }e jedni izvla~iti politi~ku korist na budu}im
izborima, drugi }e izvla~iti korist iz tajkunizacije Srbije, tre}i }e izvla~iti
korist iz toga {to }e biti zapisani zlatnim slovima kao najve}i borci za
Kosovo. Svako od njih je u svom ludilu lepo zacrtao i napisao koje akcije
}e dobiti, koji konzorcijum, sve je to zapisano. I ovo ludilo je ludilo po ma-
nifestaciji, ali nije ludilo po njihovim planovima i onome {to oni `ele i
ho}e.
Svetlana Luki}:
Vidim da je neko, i to sasvim ozbiljno, predlo`io da ubudu}e u srpskim
sudnicama i sudije i tu`ioci nose toge. Ju~e u Danasu predstavnici
advokatske komore i tu`ila{tva pozdravljaju tu ideju i ka`u da }e toge
dati dostojanstvo sudijama i advokatima. Ako im to ne pomogne, ni{ta
ne}e. Ne pada im na pamet, ni tu`iocima ni ostalim predstavnicima
pravde, da, na primer, pokrenu postupke protiv ljudi odgovornih za pa-
ljenje i plja~ke po Beogradu. U narednih nekoliko minuta slu{ate
advokata Vladimira Beljanskog. Vladimir brani progonjene novinare, a
sada je u timu advokata koji brane sudiju Gorana Kljajevi}a. S
Vladimirom smo razgovarali o temi koja se vi{e ne pominje, a to je pa-
ljenje po Beogradu posle onog dostojanstvenog mitinga. Stvar je
progla{ena posledicom poni`enog nacionalnog dostojanstva i - nikom
ni{ta.
356
07
.03
.08
. Vladimir Beljanski:
^ekam da vidim {ta }e preduzeti tu`ila{tva i sudovi povodom svih tih
doga|anja, ali pla{im se da se ne}e desiti ni{ta. Imali smo priliku da na
sajtu Jutjub pogledamo snimak kra|e, ali mene interesuje {ta }e se desiti
sa svim ostalim zbivanjima i da li neko snosi, ne politi~ku, nego krivi~nu
odgovornost za nerede na ulicama, izme|u ostalog i za to {to policija nije
radila svoj posao. Ja sam jo{ pod utiskom onoga {to je Ko{tunica nedavno
izjavio, kada je Savet za nacionalnu bezbednost pohvalio rad policije.
Novinari su ga pitali da li je policija mo`da ipak trebalo da reaguje
druga~ije, a on je izjavio da je njihov rad pohvaljen, {to zna~i da su radili
kako treba. Moram da napravim korak dalje, pa da zaklju~im da, ako je
policija uradila sve {to je trebalo da uradi, a desilo se ono {to se desilo,
onda je to i trebalo da se desi. A ako je to trebalo da se desi, zna~i da je
nasilje te vrste kod nas ne{to {to dru{tvo `eli da se dogodi i ne{to {to se,
ne samo toleri{e, nego i potpuno odobrava kao po`eljno. U takvoj atmo-
sferi vi ne mo`ete o~ekivati da }e sudovi raditi svoj posao. Sudovi u`ivaju
veliku dozu nezavisnosti, ali i sudovi i tu`ila{tva oslu{kuju puls politike i
ukoliko nema signala da treba pokrenuti postupak, tu`ila{tvo to ne}e ni
u~initi, a sudovi onda ne mogu nikoga da osude, niti oglase krivim za bilo
koje krivi~no delo. Ono {to se doga|alo na ulicama Beograda nakon mitin-
ga nije se desilo slu~ajno. To je bilo planirano, nakon toga je policija
pohvaljena, sudovi ne}e uraditi svoj posao, na tome }e se sve zavr{iti.
Paradoks cele situacije je to {to je Boris Tadi} u Savetu bezbednosti,
mo`da nekoliko dana pre toga, srpski narod opisivao kao miroljubiv.
Mislim da smo imali velike {anse da se kao takvi i prika`emo, nakon svega
{to se doga|alo devedesetih godina. Nakon 5. oktobra smo pokazali da
smo u stanju da promenimo re`im na kulturan, demokratski na~in, da
ljudi ne ginu, da se ne ve{aju po banderama, ali sada ponovo pokazujemo
da to nije na{e pravo lice, nego da smo zapravo nasilni i da, kada nam se
ne{to ne dopadne, mi primenjujemo silu.
O~ekujem da vidim {ta }e pravosu|e u Srbiji uraditi tim povodom. Neka
od krivi~nih dela koja su izvr{ena spadaju u izazivanje op{te opasnosti u
najte`em obliku, jer je jedna osoba u svemu tome izgubila `ivot.
Zapre}ena kazna zatvora za nekoga ko to prouzrokuje je dvanaest godina.
Na{im ustavom, ali i drugim me|unarodnim aktima koje je ratifikovala
Srbija, garantovano je pravo na `ivot. To ne zna~i samo da }e se dr`ava
uzdr`avati od toga da nekoga li{i `ivota, odnosno da ne bude smrtne
kazne, nego dr`ava ima i pozitivnu obavezu, a to je da za{titi `ivote svojih
Vladimir
Beljanski
gra|ana. To je povezano s reagovanjem policije, a ovoga puta o~igledno
nije pravovremeno spre~eno ono {to se doga|alo posle mitinga. Moglo je
da pogine mnogo vi{e ljudi. Generalna proba napada na ambasade desila
se 17. februara, tako da je vlast trebalo da zna da }e se to desiti. ^uli smo
osude iz inostranstva, dobili smo jedinstveni stav Saveta bezbednosti, po
kojem su ljudi koji su u tome u~estvovali nazvani - ruljom. U toj oceni se
ceo svet, dakle, ujedinio, tako da su posledice vi{estruke i u svakom
slu~aju negativne.
Kada je ne{to krivi~no delo, onda je jasno da pravosu|e mora da reaguje u
svakom slu~aju, ali mislim da je zna~aj reagovanja pravosu|a utoliko ve}i
ukoliko dru{tvo takva dela manje osu|uje. Kada postoji zabluda politi~kih
vo|a koje ka`u da je ne{to u redu, da je ne{to dozvoljeno i normalno, a
o~igledno je da nije, jer su to krivi~na dela, zna~aj pravosu|a dobija na
snazi i ono mnogo intenzivnije mora da primeni svoju represiju. Postupak
mora biti sproveden po propisima, da bi se takvo ne{to spre~ilo. Zato i po-
stoji odvojenost vlasti u demokratskom dru{tvu, pa imate potpuno odvoj-
enu izvr{nu, zakonodavnu i sudsku vlast. One postoje da bi jedne
ispravljale gre{ke drugih. To se kod nas sada ne vidi i ne doga|a.
Svetlana Luki}:
Jedno od pitanja koje se postavljalo i na koje nemamo odgovor je - ko je
zvani~no bio organizator tog mitinga.
Vladimir Beljanski:
Nemogu}e je da se ne zna ko je organizator, jer javna okupljanja ove vrste
podle`u obavezi prijavljivanja policiji. Prema tome, policija mora da zna
ko je organizator i moraju da predvide koliki rizik }e to okupljanje nositi,
odnosno {ta je ono {to mo`e da se desi. U ovom slu~aju jasno je da se radi
o okupljanju velikog rizika. Bilo je predvi|eno da se doga|a po mraku, pa
je time mogu}nost izvr{enja krivi~nih dela bila ve}a i bar bi policija to tre-
balo da zna. Zakonom o obligacionim odnosima je predvi|eno da organi-
zator snosi obavezu za naknadu {tete koja nastane pri takvim okupljanji-
ma ili proiza|e iz takvog okupljanja.
Hajde da pretpostavimo da su DSS i radikali organizovali taj miting.
Hajde da pretpostavimo da je plja~kanje prodavnica i paljenje ambasada
povezano s tim mitingom i da ga ne bi bilo bez tog mitinga i da je proiza{lo
iz njega. Hajde da pretpostavimo da }e sve te prodavnice i ambasade tu`iti
358
07
.03
.08
. organizatore okupljanja za naknadu {tete, da ta naknada {tete ne}e biti
mala i hajde da vidimo ko }e na kraju platiti svu tu {tetu. Da li }e to biti
politi~ari, koji su zaista odgovorni za to {to se desilo ili }emo na kraju mi
platiti svu {tetu koja je pri~injena? Da li }emo mi snositi najve}e posledice
paljenja ambasada i slike o Srbiji koja je oti{la u svet? Kod nas nisu pro-
blem su|enja za redovna krivi~na dela, odnedavno nisu problem ni
su|enja za ratne zlo~ine. Ne{to ve}i problem su su|enja za organizovani
kriminal. Ali najve}i problem nastaje kada se ljudi iz pravosu|a pitaju - A
{ta nam sada valja ~initi, da li da primenimo zakon ili mo`da ne, jer vidi-
mo se to od nas o~ekuje? Govorim o lo{em mentalitetu poslu{ni{tva koji je
po`eljan u celom na{em dru{tvu, pa i u pravosu|u. Lako je shvatiti {ta
vlast od vas o~ekuje. Ne morate da imate ministra koji }e da vas zove tele-
fonom i da vam ka`e - Uradite to i to ili nemojte uraditi to i to. Dovoljno je
pogledati vesti, pro~itati novine i shvatiti kuda politika vodi ovu zemlju i
{ta je ono {to se od vas u tom trenutku o~ekuje. Neka`njavanje nekoga ko
je izvr{io krivi~no delo je u svakom slu~aju stra{na stvar za pravosu|e, jer
tako ono gubi svoj smisao.
Videli ste kako izgledaju hap{enja poznatih ljudi. To je ne{to {to tako|e ne
slu`i na ~ast pravosu|u. Oni to rade mo`da ba{ zato {to ne rade druge
poslove koje bi trebalo da rade. Javnost dobija sliku o tome kako, eto,
dr`ava savr{eno funkcioni{e, sudovi sude, policija hapsi, i to ba{ one koji-
ma treba da se sudi i javnost prestaje da se pita o drugim stvarima.
Hap{enje ~oveka na taj na~in {to mu upadaju u ku}u, stavljaju lisice, tera-
ju ga da legne na pod, u slu~aju kada je u pi`ami ili u donjem ve{u i to poli-
cija snima, a nakon toga dostavlja te snimke medijima, koji to emituju -
sve to je apsolutno nezakonito, jer povre|uje osnovna prava ~oveka u
krivi~nom postupku, ali i u privatnosti. Nedopustive stvari su kod nas
postale manir. Videli smo da predsednike sudova hapse tako {to im upada-
ju u ku}u, pa ih {etaju po gradu da bi novinari slikali, vode ih s lisicama na
le|ima ljudi s fantomkama na glavi. Isto tako su hap{eni i tu`ioci i
advokati i drugi ljudi i to je postalo uobi~ajeno. Pla{im se da }emo kao
krajnju konsekvencu imati odluke Evropskog suda za ljudska prava, koji
}e na{u dr`avu obavezati da tim ljudima nadoknadi {tetu, pa }emo opet
svi pla}ati. Mo`e do}i i do situacije da Evropski sud utvrdi da je tako
zapo~et krivi~ni postupak povredio pravo na pretpostavku nevinosti i
time derogirao pravo na pravi~no su|enje. Ako imate poni{tavanje prava
na pravi~no su|enje, onda nemate ni pravi~nu presudu, pa }e svi ti ljudi ili
biti pu{teni ili }e im biti su|eno ponovo. Mnogobrojne su lo{e posledice
takvog postupanja i za pravosu|e i za celo dru{tvo.
Petar
Lukovi}
Svetlana Luki}:
Govori Petar Lukovi}.
Petar Lukovi}:
Ne pamtim situaciju koju bih mogao da nazovem samo jednim imenom,
ali ovo jeste agonija, apsolutna agonija. Ovi tra`e rezoluciju, ovi mi{ljenje
vlade, ovi ne daju mi{ljenje vlade, ovaj vi~e - Idemo u Evropu s Kosovom,
drugi ka`e - Idemo, i Kosovo i Evropa. Dobro, ~ekaj, kako ta vlada
funkcioni{e? Jedan deo vlade ne govori s drugim delom vlade, jer jedan deo
vlade smatra da su ovi bolesni, a ovaj drugi smatra da su ovi kreteni i onda
ka`e{ - ^ekaj, koji klinac ostaje{ u vladi, za{to ne ide{ iz te vlade? A ne,
vlada mora da funkcioni{e na pet principa. Jebalo vas pet principa, ja
znam za samo jedan princip, princip evropskih integracija. A gde su te
evropske integracije, ovaj {to jo{ {ilji olovku, \eli}, je li to? I niko ne}e da
iza|e iz vlade, ma niko, jer zamisli da se napuste svi upravni odbori, sve
mogu}nosti za drmanje para, uticaja, vlasti. Svi ho}e da u|u u izbore s
pozicije vlasti. Totalna agonija. Svi su mi ovde odvratni, a najodvratniji su
mi oni za koje sam verovao da imaju snagu da ne{to urade. Jebote, pa taj
Tadi}. Je l' dobio ~ovek dva miliona i trista hiljada glasova? I {ta se s tim
~ovekom desilo, a nije pro{lo ni mesec dana? Njegov ministar inostranih
poslova je stvarno bolesnik, jer on sada ka`e da nam je jedina {ansa da se
ponovo vratimo pregovorima. Jutros ga slu{am da }e u~initi sve da se orga-
nizuje nekakva sednica Saveta bezbednosti, {to je jako te{ko, i da }e opet
da tra`i od Amerike da poni{ti nezavisnost Kosova. To je kao da zahteva{
od Sunca da prestane da sija - ne mo`e.
Neko treba da ustane i da im ka`e - [ta vam je? To je gotovo, zavr{eno,
gledaj {ta mo`e{ da uradi{, ako mo`e{ ne{to da uradi{ uop{te. Kakvo
poni{tavanje, kakvi pregovori? Pre }u ja da odem pe{ke do Meseca, pre }u
ja da budem `ensko, nego {to }emo imati pregovore. Ne}e biti poni{teno,
gledaj {ta treba da radi{. A {ta si radio u me|uvremenu? Otimaju se
`eleznice, pa se vra}aju `eleznice. Molim te, otimaju se `eleznice, jer
kvalitet usluga nije bio dobar. I naravno, zajebali su ih ve} slede}eg dana,
nisu ih pustili da idu i gotovo. Ju~e ponosna vest u novinama - Svi Srbi su
u nekom mestu dali otkaze na radna mesta. Super, presta}e i da jedu,
fenomenalno. Je li to deo akcionog plana? Taj ~uveni, famozni, fantasti~ni
akcioni plan o kojem ni{ta ne znamo, taj akcioni plan se pi{e iz dana u
dan. Kako nekom ne{to padne na pamet, on dodaje i izmi{lja. Pa idi bre,
treba pre`iveti sve to. Zamisli, molim te, 2008. godine mi govorimo o tome
da }e eventualno da bude referendum, na kome }e da pitaju da li }e Srbija
360
07
.03
.08
. da ide u Evropu ili ne}e. Odlu~ite, pa ako ne}emo, u redu je, sna}i }emo se
mi koji mislimo da tamo treba i}i.
Ne}emo, u redu je, imate svoje razloge, ali gde }emo, ne, stvarno, gde
}emo? Hajde, ho}emo li s Rusijom? Ta Rusija u koju su se kleli, evo, kada
je do{ao onaj Medvedev pre deset dana, svi u Beogradu su hteli da popizde,
jer je grad bio u blokadi. Sadili su mu cve}e u Pan~evu u onoj rafineriji,
preko no}i su mu sadili cve}e. Stvarno sam zami{ljao kako on ide me|u
onim radnicima i ka`e - Ho}u ovu `enu, ho}u ovo dete, ho}u ovog ~oveka -
misli{ da mu ne bi dali? Dali bi mu sve. I ta ista Rusija evo, {est dana ka-
snije, krk, trideset odsto ve}a cena gasa. Zamisli, sada su rekli trideset
odsto, a {ta }e raditi za dve godine, kada im ne{to ne bude po volji? Zamisli
ti, daleko bilo, da Srbija uradi ne{to {to se Rusiji ne dopada, {to je
nemogu}e, naravno. Pa poskupljenje gasa od trista odsto, pa hladni radi-
jatori i tako trideset godina. Trideset godina dati nekome na upravljanje
sudbinu zemlje, nekome ko mo`e da ti zavrne gas kad god mu padne na
pamet. Pa jebote, kako da ne bude{ besan?
Taj bes koji ja ose}am nije zbog toga {to je Kosovo postalo nezavisno,
koliko god me \or|e Vukadinovi} ube|ivao da je to duboka DNK trauma.
Sada je samo ozvani~eno ono {to smo znali. Kao u braku, ne `ive godina-
ma zajedno, gotovo, zavr{eno, samo je sada sud potvrdio razvod. Nemoj
me sada ube|ivati da je Kosovo integralni deo Srbije i da }emo tako u}i u
Evropsku uniju. To su bolesne fantazije o granicama i carinama. Pogledaj
te Srbe koji tamo `ive, gledaj da tim ljudima pomogne{, a ne da ih tera{ u
ludilo, a oni su, hvalim te bo`e, takva vrsta po tim SAO jedinicama, da
jedva ~ekaju da naprave neko sranje, da otmu voz, da daju otkaz, da ne
govore sa strancima. Ka`e, izbegavati svaki kontakt s okupatorom, dobro
ga odmeriti, pljunuti ga, {utnuti ga nogom u jaja, udariti mu {amar,
mu~iti ga dok ne prizna. A {ta ako se razboli{, {ta }e{ da radi{ onda, gde
}e{ onda? Mora{ da ode{ u neku ambulantu. Svi u majku Srbiju, sve }emo
mi to da platimo, svaku platu tom nekom jebanom `elezni~aru i nekom
nadrkanom tipu koji je dao otkaz. To }emo ti i ja da platimo kroz neke
poreze i cene.
Kosovo je postalo univerzalni alibi za bilo {ta. Danas ~itam u novinama
kako onaj uhap{eni Bata Kankan iz Novog Sada ka`e da mu nije va`na
njegova sudbina u zatvoru, va`no mu je Kosovo. ^itam izjavu Sini{e
Kova~evi}a - Jebe{ `ivot s punim fri`iderom i automobilom, kada su ti
uzeli du{u. Pa idi bre u pi~ku materinu, stvarno. [ta treba sad da radim, da
Petar
Lukovi}
{trajkujem gla|u, da sedim na nekoj livadi i da se udaram glavom o drvo
dok se Kosovo ne vrati? Ej, ljudi, pa {ta ste radili svih ovih deset, petnaest,
dvadeset godina? Kako ste se pona{ali prema Albancima, da se vratim na
to, kako ste ih gledali svih ovih godina? Kako ih sada gledamo? Evo, ve}
petnaest dana u Somboru, ispred pekara koje dr`e Albanci, pazi, neidenti-
fikovane grupice ljudi dele gra|anima hleb. Ko malo zna istoriju, mogao
je da vidi apsolutno identi~ne scene, u kojima pripadnici Removih SA
odreda u Nema~koj 1934. stoje ispred jevrejskih radnji i na isti na~in, u
istoj pozi stoje i zabranjuju da se kupuju hleb i namirnice kod pripadnika
genetski prljavog naroda. Kao u filmu Dan mrmota, svakog dana isto, ovi
stoje ispred pekara i s nekih improvizovanih klupa i iz gepeka dele hleb. I
ljudi uzimaju taj hleb. ̂ ekaj bre, pa ko je taj narod, ko je taj koga mo`e{ da
kupi{ za dvadeset {est dinara time {to mu da{ hleb? Boli njega dupe za
saose}anje i za moral i za pravdu i za sve ga boli dupe, va`no je da on dobi-
je dvadeset {est dinara. [to re~e jedan od njih - Mene politika ne interesu-
je, va`no je da je d`abe. Pizda ti lepa materina, pizda ti lepa materina, da
bog da ispred tvojih vrata tako stajali, pa ti zabranjivali da jede{ hleb ili da
ide{ na posao.
Kakav je to narod? Pa je l' mogu}e da u tom gradu nema pedeset, trideset
ljudi da naprave demonstracije, da ga ga|aju paradajzom, da naprave bilo
{ta, da mi vidimo da u tom Somboru postoji bar trideset ili dvadeset ljudi,
koji se ne sla`u s tim? ^itav Sombor }uti, a gradona~elnik ka`e pre neki
dan - Mi tek treba da vidimo o ~emu se radi. Pa jesi li ti normalan, ~ove~e?
Pa vidimo svi, ceo svet vidi o ~emu se radi. Ovaj ombudsman koji treba da
brani ljudska prava iz Vojvodine ka`e pre neki dan - Zatra`io sam infor-
maciju. Serem ti se u informaciju. Iz policije ka`u da ne mogu da identi-
fikuju te ljude. O~igledno da oni to ne}e da rade, to je deo usluge koja se
daje tom rastu}em nacizmu. I posle ka`u da Srbija nije fa{isti~ka zemlja.
Izvini, jeste. Slu{am njihove ideje, po kojima je trebalo da ti nesre}ni
Albanci koji rade u pekarama ve} 18. februara iza|u i da naprave miting,
da kleknu i da se zakunu majci Srbiji da su oni srpski gra|ani, da promene
ime, da se prezivaju na -i} i ne znam vi{e {ta. To bi ih verovatno zadovolji-
lo, neko ritualno samobi~evanje. I {to jedan ka`e - Manjine su se mnogo
osilile.
Kada govorimo o predsedniku republike, koji nema neku izvr{nu vlast, ja
znam da nesre}ni, kilavi i mlitavi Boris Tadi} nema na~ina da pozove poli-
ciju da to re{i, ali on mo`e da napravi ritualni gest. Mo`e da ode na tele-
viziju i da ka`e da je stra{no ovo {to se de{ava u Somboru i da ode u tu
362
07
.03
.08
. pekaru i da pojede osam kifli. To je ne{to {to o~ekujemo od predsednika,
dakle, da se suprotstavi ludilu, da bude tu. Ne pada mu na pamet. Njegov
savetnik pre neki dan pi{e tekst u kome je prva re~enica - U moj DNK je
upisano Kosovo. Pa pustite me s tom teorijom krvi, tla i DNK. Pustite me,
otkud znam {ta mi je u DNK? Nemam pojma - samo znam da nije Kosovo.
Kakvo Kosovo, kakvi manastiri, kakve gusle? Sada hiljade njih pri~aju da
su odrasli na krilu tate koji im je pri~ao o Kosovu. Nisam, hvala bogu, imao
sam normalnog oca i bolelo ga je dupe da mu sedim u krilu i da mi on pri~a
o Kosovu. Daleko bilo, hvalim te bo`e, zamisli da sam odrastao tako.
Zamisli da sam tako odrastao, na {ta bih ja li~io? Pa valjda bih danas bio
~lan DSS-a ili bih stajao pred tom albanskom pekarom. Ali ~emu bre,
2008. godine, ej, genetski kodovi i ~isto}a krvi?
Da ne govorim o tome {to smo svi ve} apsolvirali - plja~ke, napade,
ambasade, patike, sve to ludilo, koje je deo istog procesa. Vlast je dozvolila
ljudima tu vrstu anarhije - Evo, slobodno, imate ~etiri-pet sati, {ta god vam
padne na pamet, vi to radite, to je bila ideja. Ja ne govorim vi{e o ose}aju
sigurnosti, to je ve} davno prestalo da postoji ovde, nego ti `ivi{ u zemlji u
kojoj vidi{ da je sve mogu}e. Izvini, o onom nesre}niku {to je poginuo u
ameri~koj ambasadi sve vreme, evo petnaest dana, idu glasine - da li su ga
ugu{ili gasovi, da li su ga ubili marinci, da li je otrovan, a niko ne pita -
^ove~e, {ta si ti tra`io na prvom spratu tu|e ambasade? Niko ne postavlja
to pitanje. Ne, on je heroj, on je Obili}, on je dao svoj `ivot. Pa ~ekaj, {ta si
tra`io u ambasadi, u koju ina~e ne mo`e{ da u|e{? Zamisli obratnu scenu,
da je neko u{ao u na{u ambasadu u Hrvatskoj, Sloveniji, Ma|arskoj, pa je
zapalio, pa zamisli {ta bi bila reakcija odavde. Je li to na~in da se
obra~una{ s novim svetskim poretkom, s Amerikom? Stra{na je ovo zem-
lja. ^ita{ ovu Novu srpsku fa{isti~ku misao i tu ti je data su{tina i
sadr`ina onog {to nas ~eka, tamo ti je sve lepo obja{njeno. [to bi rekao
\or|e Vukadinovi} - Za{to mi ba{ toliko ̀ urimo da idemo u Evropu? Nema
potrebe da `urimo nikud. Pa nema, nema, {ta je za Srbiju vek, dva? Koliko
god budem ̀ iveo, do kraja ̀ ivota ja ne}u ̀ iveti u zemlji za koju }u mo}i da
ka`em da je iole pristojna, nema {anse. Ova vrsta tektonskog udara,
medijskog, psiholo{kog, sve {to se desilo je napravljeno da izazove takvu
vrstu reakcije kod ljudi.
Izvini, moram da ka`em, ja mislim da se niko nije obradovao nezavisno-
sti Kosova vi{e od Ko{tunice. To im je glavno politi~ko oru`je, jer imaju
pred sobom potpuno imbecilnu i kretensku narodnu masu. Ti ljudi se sada
~ude, zgro`eni su nezavisno{}u. Gde su `iveli svih ovih godina, {ta su mi-
Petar
Lukovi}
slili, da }e Albance da spre~i preambula ustava? Daje{ im sve, nudi{ im ~ak
i ono {to oni ne tra`e, ali samo da oni ka`u - Mi smo deo Srbije. Mo`e{ ti da
se kur~i{, da ka`e{ - Srbija nema rupu s leve strane svoje mape. Ima rupu,
do{la rupa i gotovo i sada {ta da radi{? Znao si to i nemoj me zajebavati da
je to te{ka trauma, tragedija. Ne smem ni da jedem vi{e, ne smem da se
radujem, ne smem da slu{am muziku, jer su dani `alosti. RTS je zabranio
ameri~ke filmove na sedam dana, jer je to opomena Zapadu. Ako ne bude
pazio kako se pona{a, mi }emo ukinuti njihove filmove na osam meseci.
Kada uzme{ novine, to je stvarno da poludi{. Odem na sportske strane,
rekoh, hajde da pobegnem od Aligrudi}a, da pobegnem od svih ovih luda-
ka, da pobegnem i od Nade Kolund`ije. Otvorim tenis, a tamo s tri prsta
Novak \okovi} poru~uje iz Dubaija da se on nikada ne}e pomiriti s
~injenicom da je Kosovo albansko, da }e Kosovo u njegovom reketu uvek
ostati srpsko. Marko Jari} iz Mineapolisa mi javlja da mu je te{ko pri du{i
zato {to je Kosovo nezavisno. Pa koga la`e{, {ta se kur~i{? Zamisli da sada
nekome na ulici ka`e{ - Ja sam za Evropsku uniju, rekao bi ti - Majku ti
jebem. Ili da ka`e{ - Imam `elju da odem u Ameriku ili - Volim {oping.
Kakav `ivot oni meni nude? Da stavim u dnevnu sobu mapu s Kosovom i
da svake ve~eri uz sve}e sedim i da zurim u to i da se udaram po glavi? Ne
interesuje me vi{e, gotovo, vi ste doveli do toga, vi, radikali, socijalisti, taj
Ko{tunica, svi ste vi devedesetih godina u`ivali u tome ne razmi{ljaju}i
{ta }e biti, i u hap{enjima i u terorizmu i ubijanju i u zatvaranju i u
poni`avanju. Kakvi Albanci? - Nedr`avotvorni narod, divljaci, tako je to
bilo. E, odjednom vi{e nije tako. Mo`da je to problem ove Srbije, da se mi
ponovo vra}amo na najelementarnije stvari - Nemoj da krade{, nemoj da
la`e{, ne ubij bli`njeg svog, ko tebe kamenom, ti njega hlebom. Pazi, a u
Srbiji je - ko tebe kamenom, ti njemu zapali ambasadu. Se}am se tvoje
pri~e, kada si bila besna na nekog Austrijanca, koji je govorio da }e Srbiji
posle petog oktobra najvi{e biti potrebni psihijatri. Evo, to vreme je do{lo.
I ja ne govorim o deset psihijatara, govorim o nekoliko miliona psihi-
jatara, po dva psihijatra na svakog Srbina. Jedan da ga dr`i, a drugi da mu
~eki}em obja{njava kako treba da se pona{a, jer ovo je iracionalno
pona{anje. Mogu da razumem da na kolektivnom nivou ima nacija koje
povremeno polude, ali je te{ko da zamisli{ bilo koju zemlju u bliskoj istori-
ji koja je non-stop luda, koja je non-stop u iracionalnom besu. Koju vest ja
to treba da ~ekam na televiziji?
Mo`da je to vest za koju oni misle da }e se desiti, da je danas kosovski
parlament sam poni{tio deklaraciju o nezavisnosti i odlu~io da poklekne
364
07
.03
.08
. pred ~vrstim argumentima Voje Ko{tunice. Je li to vest koju mi treba da
~ujemo? Ve} smo izgubili decenije, sada gubimo godine, a meni je `ao
kada izgubim i jedan dan. [ta lepo mogu da pamtim iz ovih pet godina
Ko{tuni~ine vlasti? Ljudi se pla{e, gomila ljudi je upla{ena i zato ka`e - Pa
nije red da tako izgubimo Kosovo. [ta ho}e, da priznam da ose}am te{ku
traumu? Ne ose}am ni{ta, tu traumu nisam ja izazvao, nisam u njoj
u~estvovao i za{to bih ja delio taj imaginarni bol, za{to, da bih pokazao da
sam na strani \or|a Vukadinovi}a? Izvini, to odbijam. Ali pla{im se da je
taj prizor u Somboru slika budu}e Srbije, jer sutra }e biti Kraljevo, pa
Kru{evac, pa Ni{, pa }e se desiti drugi oblici toga. Postoji ~itav repertoar
nacisti~kih, paganskih rituala, od zapaljenih baklji, preko mar{iranja, do
kristalne no}i, razbijanja izloga, otmica, ubistava. Nemoj da ka`e{ da je
ovde ne{to nemogu}e. Hiljadu puta smo se uverili u to da je u Srbiji sve
mogu}e. [to bi rekao Dragan Tomi}, onaj iz Jugopetrola, 1998. godine -
Srbija je ~udo. Srbija je ~udo, jer je to jedina zemlja u kojoj je sve mogu}e.
Pazi, zemlja u kojoj se racionalnima smatraju Rada Trajkovi}, Dragan
Markovi} Palma i Mla|an Dinki} osu|ena je da propadne. Kakve god
izjave ovo troje davali, ne postoji na~in da se ja s njima slo`im. Izvini, ne
mogu, posle svih ovih godina dinki}izma, dakle, otima~ine, prevara, la`i,
imbecilnosti, kretenizma, svega. Pa seti se ostavke njegove grupe u parla-
mentu, koja nije bila ostavka ~etiri meseca. Pa Nacionalna {tedionica, pa
vojna oprema, potrebno mi je osam Pe{~anika da ispri~am osnovne ele-
mente dinki}izma. I sad ja treba da ka`em - Dinki} je ipak normalan. On
meni 2008. otkriva da je Ko{tunica bolestan. Pa s tim Ko{tunicom si pet
godina sedeo u vladi. Jesi li mo`da primetio da je bolestan? Odakle ti sada
ideja da je bolestan, tek kada te je ne{to zajebao? Je l' ti lo{e u vladi? - Ka`e
- Lo{e mi je. - Pa iza|i iz vlade - Aaa, ne mogu da iza|em iz vlade. I {ta ja
treba da ka`em - Dinki} je genije, on }e biti deo zajedni~kog fronta
demokratskih snaga? E, serem se u taj front. Kada bi se, daleko bilo, desi-
lo da se napravi takav demokratski front - DS, taj G17 i LDP, ja nikada, ni
mrtav ne}u da u~estvujem u tome.
Zamisli da na bilo koji na~in doprinesem rehabilitaciji Mla|ana Dinki}a
ili Borisa Tadi}a. Tako je i Palma postao super, Palma je fenomenalan, a
Rada Trajkovi} je glas razuma s Kosova. Treba da poverujem u nagle psi-
hosomatske promene u mozgu, da se Dinki} vratio svesti. Rekao bih even-
tualno da je napravio dobar potez da demonstrativno iza|e iz vlade. Ali on
da iza|e iz vlade? Pa pre }u ja da u|em u vladu, nego {to }e on da iza|e iz
nje. Niko ne}e da iza|e iz vlade, ama niko, ta vlada nikada stabilnija nije
Petar
Lukovi}
bila i sve je stabilnija, {to oni manje govore me|u sobom. Da li me
razume{? Svako ima svoj sektor, ne moraju vi{e da se konsultuju, ne mo-
raju ni{ta vi{e zajedno da rade. Za{to ta vlada ne bi funkcionisala? Niko ni
s kim ne govori, oni se ne vi|aju, dolaze u razli~ita vremena, sednice
odr`avaju telefonom - ko se javi, javi se, ko se ne javi, ne javi se. Vlada nije
bitna i skup{tina nije bitna. I onda ode{ negde van zemlje i sledi ~uveno
pitanje - Da li mo`e{ da nam ka`e{ {ta se de{ava u Srbiji? Be`i bre od mene,
kako da ti objasnim? Tri dana sam bio u Hrvatskoj, a potrebne su mi tri
godine da im objasnim o ~emu se ovde radi. Kako da im objasnim razmere
tog ludila, kako da im objasnim za{to me ljudi zovu i ka`u - Mora}emo
ipak s Dinki}em? Pa idite u pi~ku materinu s njim. To su neke varijante
prodemokratskih struja u prodemokratskom bloku. Zaslu`ili smo da
propadnemo, zaslu`ili smo da totalno propadnemo.
Bilo bi zdravije za ovu zemlju da do|u radikali, pa da znamo na ~emu smo,
da imam jasnu ideju protiv koga se borim, da znam ko mi je neprijatelj.
Imam luda~ki utisak da su mi svi neprijatelji. U vreme Milo{evi}a si imao
fiksaciju na Milo{evi}a, na re`im, na radikale, JUL, znao si gde si. Ali nisi
imao tako {irok dijapazon ludaka oko sebe. Sada je sve luda~ko, od vlade,
skup{tine do medija. Ko uzme analizu medija zadnjih dvadeset dana, jebo
te `ivot, to je u`ivanje u nesre}i, i to u onim epskim kategorijama. To je
guslanje, to je zemlja, to je krv, to je nasle|e. Kao kasnih pedesetih,
po~etom {ezdesetih, pa ti u {koli daju temu - Tito i revolucija, pa ti ka`e{ -
Polja `ita koja se savijaju, sunce koje se pojavljuje... Ukratko, najebali
smo.
Svetlana Luki}:
Ako ~itate na{ sajt, verovatno ste videli kratak izve{taj i nekoliko
fotografija s na{e promocije iz Pan~eva. U subotu smo oti{li tamo s
Biljanom Srbljanovi}, Milutinom Petrovi}em i Sr|om Popovi}em, a
pridru`ili su nam se i momci iz srpskog sabora Dveri. U Pe{~aniku smo
jedno vreme redovno pu{tali reporta`e s njihovih skupova na
Ma{inskom fakultetu. Tamo se raspravljalo o svemu, od monarhije do
reforme obrazovanja. Ti momci su govorili da je dovoljno pogledati
imena ~elnika reformi obrazovanja, pa da vam sve bude jasno - Tinde
Kova~, Nenad Havelka, Aleksandar Baucal. Zajedni~ki imenitelj im je
da niko od ovih ljudi nije na -i}. U nastavku Pe{~anika }ete ~uti malu
reporta`u, dosta mu~nu, s ove promocije. Emitujemo je da steknete uti-
sak kako je tamo bilo i pre svega zbog hrabrih Pan~evaca.
366
07
.03
.08
. Biljana Srbljanovi}:
Kada je bilo zakazano progla{enje nezavisnosti Kosova, ja sam uspela da
zauzmem distancu tako {to sam oti{la na drugi kontinent, u Afriku. Kada
sam se vratila, bilo je kao kada ne odete na `ur, pa iskliznete iz atmosfere.
Po~ela sam da se {alim kao, ostavi vas ~ovek pet dana, a vi izgubite pet-
naest odsto teritorije, daj da do|em dok jo{ imamo Sur~in. I vidim da se
ljudi ne smeju i da im to uop{te nije duhovito. I shvatim da se za tri dana
potpuno promenila atmosfera, tako da vi{e ne mo`e{ ni glupu {alu da
napravi{, a da te neko ne pogleda s nelagodom i da ne oseti{ potrebu da se
pravda{. Evo, da se opravdam. Ne zanima me da li je nezavisnost Kosova
me|unarodni presedan i {ta me briga {ta }e da bude s Katalonijom. Neka
se oni brinu o tome. Mene zanima kakve }e to konsekvence imati za moju
zemlju.
Su{tinski je nepravedno to {to su nakon ratova i zlo~ina albanske
izbeglice imale priliku da se vrate u svoje ku}e, a srpske izbeglice nisu.
Otkako je do{ao UNMIK, tamo je nestalo hiljadu ljudi. Hiljadu porodica ne
zna gde su im kosti njihovih. Imam utisak da su ti ljudi tamo ka`njeni za
ono za {ta mi nismo ka`njeni - za Srebrenicu, Sarajevo, Vukovar. Imam
utisak da se nad njima vr{i nekakva kosmi~ka pravda i da oni ispa{taju za
ne{to za {ta uop{te nisu krivi, bez obzira na to {to je to moralo da se desi i
{to je to pravedno za dva miliona ljudi, koji su ~ekali da po~nu da ̀ ive svoje
`ivote i da idu nekim svojim putem. U svakom slu~aju, svakome ko se otce-
pio od nas bilo je bolje. Prema tome, nemam nikakvu sumnju da je sve to
trebalo da se desi, ali da je to udarac na srpsku manjinu tamo i novi {amar
srpskoj dr`avi - jeste.
U me|uvremenu Srbija nije dobila pru`enu ruku za evropske integracije.
Na neki na~in je i to dovelo do pogibije tog de~ka u ameri~koj ambasadi.
On je bio izbeglica s Kosova, s jedanaest godina je do{ao u Novi Sad. U
svom okru`enju je video samo nasilje i rat. Niko mu se nije obratio na
druga~iji na~in. A onda mu se obratio mahniti premijer sa svojom medij-
skom kamarilom. Ubedili su ga da }e oti}i u raj ako bude zapalio ameri~ku
ambasadu.
U svemu tome najvi{e me je potreslo {to ta paljevina Beograda nije orga-
nizovana kao kontramiting 5. oktobru, kako mnogi govore, ve} je to bio
kontramiting \in|i}evoj sahrani. Vojislav Ko{tunica je `eleo da se osveti
Beogra|anima zato {to su u milionskom broju iza{li da isprate pokojnog
premijera. Mi smo pre neki dan razlupani od organizovanih bandi, tajne
Sr|a
Popovi}
policije, huligana, koji su bili instruirani da se osvete Beogradu zbog toga
{to je odao po~ast ubijenom premijeru. Ulazimo u mart, koji je za nas
postao zna~ajan po negativnim stvarima za na{u zemlju. Za mene je mart
- mesec ubistva, smrti Zorana \in|i}a i mesec u kome su, iako su pu~ orga-
nizovali ljudi koji danas sede na vlasti, Beogra|ani iza{li u milionskom
broju i rekli - Ne. Zato smo pet godina kasnije dobili osvetu tog
zlo~ina~kog udru`enja na vlasti. Na{ grad je polupan, poni`en,
Beogra|ani su predstavljeni kao huligani, ceo svet nas je gledao kao olo{.
Morali smo da popijemo kaznu zbog toga {to dolazi petogodi{njica ubist-
va Zorana \in|i}a.
Sr|a Popovi}:
Ja se ~ak ne bih slo`io ni s Biljanom, da je to cela pri~a o toj nepravdi. Kada
je Milo{evi} zaveo policijsku dr`avu na Kosovu, oni su, da bi pre`iveli,
morali da organizuju jedno paralelno dru{tvo. Srpska opozicija se nikada
nije tome ni re~ju usprotivila i meni je to palo na pamet kada sam slu{ao,
kako vi, Svetlana, ka`ete, Ko{tunicu doktora Vojislava u Ujedinjenim
nacijama, kada je on poku{avao da objasni da je dana{nja Srbija
demokratska, i da nije Milo{evi}eva Srbija. Ja sam pomislio, kada bih bio
Albanac, morao bih da konstatujem da ne vidim nikakvu razliku u odno-
su Milo{evi}a prema Albancima i u odnosu srpske opozicije prema njima.
Ko{tunica je bio opozicija Milo{evi}u zato {to je Milo{evi} navodno bio
komunista. On je najmanje bio komunista, a u oblasti nacionalne politike,
Ko{tunica je vrlo ~esto bio radikalniji od Milo{evi}a. I kada ga sada
slu{aju ti Albanci, oni ne mogu da prihvate da je ono {to je do{lo posle
Milo{evi}a u politici prema njima u bilo kom pogledu druga~ije. I to je
ne{to {to se ~esto prenebregava. Mislim da ovde vlada uop{tena ocena da
je Milo{evi} izgubio Kosovo. Po mom mi{ljenju, Kosovo je u istoj toj meri
izgubila i takozvana srpska demokratska opozicija.
Imam iracionalnu nelagodu i ~ak tugu zato {to je to Kosovo izgubljeno, ne
zato {to mi te teritorije ne{to zna~e, nego zato {to sam prisustvovao
komadanju Jugoslavije. Stalno su neki delovi odlazili i to je izgledalo kao
gubljenje ~itave jedne politi~ke ideje i jednog ose}anja zajedni{tva, koje je
postojalo u toj zemlji. Taj proces je morao biti bolan za svakoga ko nije bio
zatrovani nacionalista. To sam ose}ao i kada je Kosovo u pitanju, ali po
mom mi{ljenju, albansko stanovni{tvo je vodilo oslobodila~ki rat, iza{lo je
iz kolonijalnog polo`aja, do`ivelo je u`asne `rtve, koje su neuporedive s
osvetom prema kosovskim Srbima, koju ja ne pravdam...
368
07
.03
.08
. Momak iz Dveri:
Prijatelju, sada je bilo dosta...
... ...
Biljana Srbljanovi}:
Nemate nikakvo pravo da tako s nama razgovarate. Iza|i napolje ako ti se
ne slu{a tirada i prestani da se pona{a{ kao baraba. Srbija se ne brani
tako, samo da ti bude jasno. Vi niste do{li ovde u ime demokratije, vi ste
ovde do{li kao ratnici. Srbi su kao ratnici ~etiri rata izgubili za deset go-
dina, peti rat po~injati ne}ete.
Momak iz Dveri:
Dakle, ja imam pitanje...
Milutin Petrovi}:
Ja tebe, prijatelju, ne `elim da slu{am... Ne svi|a mi se u kom ste fazonu...
Voditelj tribine:
Imam pitanje za Biljanu. Pred drugi krug izbora, na svom blogu si
napisala - Borise, jo{ ovaj put.
Biljana Srbljanovi}:
Ja sam ove predsedni~ke izbore mo`da shvatila pogre{no, mo`da sam
nasela na histeriju da je to referendum na kom se gra|ani Srbije
izja{njavaju da li su za proevropsku politiku ili su protiv nje. Za mene je
bilo zna~ajno da vidimo kuda Srbija ide i koliko nas zaista ima. Borisa
Tadi}a su mnogi nazivali manekenom, ~ak i pokojni premijer, i to je ru`no
pore|enje, ali na neki na~in on jeste etiketa, koja nikada nije po~ela da se
bavi svojim poslom. On je na neki na~in formalno ispunjavao to odelo
predsednika i otud mo`da ta metafora manekena. On je ispunjavao
zami{ljenu uniformu predsednika prisustvom, ali de fakto nije obavljao
ono za {ta je izabran. Moram da priznam da mi je na neki na~in bilo jasno
da }e tako biti, ali nisam to mogla sa sigurno{}u da tvrdim.
Moja glavna dilema je bila to {ta gra|ani Srbije zapravo ho}e. Da li ja
imam pravo da propagiram i name}em kao ve}inski - proevropski na~in
razmi{ljanja, ili su u ve}ini ipak ovi ljudi koji smatraju da nama ne treba
dozvoliti ni na{e male teritorije, tribine, na{e male zábrane? I razmi{ljala
sam da, ukoliko Tomislav Nikoli} dobije ve}i broj glasova, ja nemam vi{e
nikakvo pravo da bilo kome bilo {ta govorim, jer su gra|ani Srbije izabrali
Biljana
Srbljanovi}
taj put, a zemlja je njihova, koliko i moja. Zbog toga sam smatrala da stvar
treba da se istera na ~istac i da se uporede ta dva programa. Tomislav
Nikoli} je bio za zaustavljanje, za izolaciju, a Boris Tadi} je ponudio pro-
gram za koji su gra|ani glasali. Prvog dana proslave pobede on je prvo po-
zvao Tomislava Nikoli}a da mu ~estita i nije se zahvalio onim gra|anima,
koji su ina~e glasa~i najmanjeg i najmla|eg kandidata, koji su ga s neko-
liko hiljada glasova, prelomljenih u poslednjem trenutku, izvukli za u{i od
sigurnog davljenja. Svima je ~estitao, samo nama nije, svima se zahvalio,
samo se nama nije zahvalio.
Meni je te pijane ve~eri slavlja, s truba~ima na ulicama Beograda, bilo
jasno da taj ~ovek nikada ne}e preuzeti svoju funkciju, da je on nominal-
no izabran, ali da to uop{te nije va`no. Boris Tadi} nikada nije bio va`an,
va`no je da je Srbija rekla da je u ve}ini za Evropu. Prema tome, novi izbori
su neminovni, naro~ito posle lokalnih izbora, koji nisu nimalo naivni i
neva`ni, jer setite se - i u vreme Milo{evi}a smo prvo osvojili gradove, pa
je zatim do{lo do promene u ~itavom dru{tvu. Ne verujem da iko vi{e ima
ikakvu dilemu ili zabludu o tom ~oveku. Ja mislim da bi mi se ruka osu{ila
da sada ponovo glasam za Demokratsku stranku. Mislim da vi{e ne po-
stoji zabluda te vrste ni u jednom ~oveku u Srbiji da }e Boris Tadi} ikada
iza}i iz zavese u Rumuniji, u koju se sakrio zbog toga {to nije sposoban da
vodi ovu zemlju. Taj ~ovek mo`da ima dobre namere, mo`da je uspavan,
mo`da je nesposoban, ali on jednostavno nije u stanju da vodi ovu zemlju.
Ta politika je pobedila, taj ~ovek je pogre{an.
Mi sada ovde poku{avamo da razgovaramo, a u glavi nam je samo to kada
}e njih petorica da sko~e i {ta }e da nam ka`u. Za{to, ljudi? Ratovali smo
sa Slovencima, sa Hrvatima, sa Bosancima, sa Albancima, e sad treba da
ratujemo jedni s drugima. Kakav je to na~in, za{to ste do{li ovde da nas
izbacujete?
Voditelj tribine:
Polako, bi}e prilike, momci, lagano, lagano...
Svetlana Vukovi}:
Mogu li ne{to da ti ka`em? Deset puta sam dolazila na Ma{inski fakul-
tet, gde si ti organizovao, po mom mi{ljenju, stravi~ne i u`asne tribine,
na kojima se govorilo, po mom mi{ljenju, o jezivim stvarima. Ja sam
tamo }utala, ja sam tamo slu{ala. Ti ima{ svoga Sr|u Trifkovi}a, koga
ja no}u sanjam kao najstra{niju no}nu moru, mi imamo Sr|u
370
07
.03
.08
. Popovi}a. Zna~i, prestani. I samo ho}u jo{ da ti ka`em, tamo su govo-
rile vladike, tamo su govorili istori~ari, tamo ste govorili vi i da bih
postavila pitanje ja, ili bilo ko od va{ih istomi{ljenika iz te sale, da se
ne bi vladike uvredile, morali su svi da pi{u pitanja na papiri}ima i da
ih tebi doturaju, pa si ti pravio izbor koje je pitanje dovoljno pristojno
da se da vladici. To je vrlo nedemokratski na~in. Moje pitanje, naravno,
nikada nije do{lo na red. I nije bilo mogu}e da bilo ko u toj sali ustane i
ovako vi~e kao ti sada.
Voditelj tribine:
Sad je bilo dosta, sad }ete stvarno da iza|ete napolje...
Sr|a Popovi}:
Ja njima ne zameram mnogo, zato {to oni imaju podsticaj za ovakvo
pona{anje s vrlo visokog mesta. Cela histerija koja se digla u Srbiji
posle 17. februara je vrlo dugo pripremana. U ovoj zemlji je sistemat-
ski stvarana la`na nada da se to nekako mo`e izbe}i, a samo zato da bi
se posle progla{enja nezavisnosti stvorilo ovo ose}anje frustracije i
ogor~enja, koje mnogi ljudi u Srbiji danas ose}aju. A to je bilo potreb-
no da bi se zemlja okrenula od evropskih integracija, da bi se pribli`ila
Rusiji, koja je i Milo{evi}a podr`avala i koja bi ukinula glavnu teko-
vinu \in|i}eve vladavine, a to je pribli`avanje Srbije Evropi i svetu.
Ho}u da naglasim da ja mislim da je ovde posle \in|i}evog ubistva
sistematski obmanjivan ~itav narod tim tobo`njim nadama kako }emo
mi nekim pregovorima izbe}i ono {to je bilo o~igledno da }e se dogodi-
ti. Sistematski smo obmanjivani i dovo|eni u zabludu, da bi nas ovaj
17. zviznuo u glavu {to ja~e. Taj bes koji su ovi ljudi ovde pokazali, isti
je onaj bes koji su pokazali ljudi pred ameri~kom ambasadom i isti
onaj bes koji se ~uje danas od ministara i od premijerovih savetnika i
koji se valja po medijima. Jedini razlog za to jeste da se izbegne evrop-
ska budu}nost, koja ljudima koji su na vlasti uop{te ne odgovara, kao
{to ne odgovara ni monopolistima u ovoj zemlji, koji pla}aju te
stranke, jer takvi monopoli u Evropi vi{e nigde nisu mogu}i. Iza toga
postoje vrlo realni interesi, a postoji i nacionalisti~ka ideologija, koja
je ovde jo{ `iva i zdrava.
Biljana Srbljanovi}:
Neprijatno mi je u stvari od svega ovoga i `ao mi je {to nemam `ivce kao
Svetlana, pa da posle mogu nekako da se ponosim svojom reakcijom. Ti
ljudi izazovu i izvuku iz vas ne{to najgore. I to je u stvari akcioni plan
Biljana
Srbljanovi}
Srbije, da se izazove duboka, permanentna frustracija ve} frustriranih
mladih ljudi, da podigne borbenu gotovost kod njih. To je akcioni plan
Srbije, nema drugog akcionog plana. Ono {to je Svetlana malopre rekla, da
je u razgovoru predsednika Srbije i predstavnika Demokratske stranke s
visokim ruskim izaslanikom usput spomenuto kako je vode}i ruski no-
vinar uvredio ~itavu dr`avu Srbiju time {to je rekao da je \in|i} zaslu`io
metak, a ovaj je odgovorio da je taj novinar - budala - ja sam sigurna da je
primedba glasila - On je i zaslu`io taj metak, ali ne mo`ete to na televiziji
da ka`ete. To je akcioni plan Srbije. I moja borbena gotovost je sada
podignuta, u meni vi{e nema gra|anske pristojnosti s kojom, kao Sr|a,
lepo sedim i ~ekam da se istutnji baraba. Ne, nego se ja spu{tam na to da
idem na njega i to je ono {to srpski akcioni plan ~ini od nas.
To je specijalni rat koji ti ljudi vode protiv svojih gra|ana. Oni nas dele i
podme}u nam svoja sredstva, a njihova sredstva su nasilje, frustracija. Mi
smo svi ovde frustrirani ve~eras, nakon ove petorice. Oni su zavr{ili svoj
posao, mi ne}emo ni o ~emu drugom misliti nakon ove tribine, osim o
tome kako se svi tresemo i kako smo svi pogubili `ivce, osim Sr|e i
Svetlane, na ~emu im se duboko divim i zavidim im istovremeno.
Izvinjavam vam se zbog svoje reakcije, mada stvarno mislim da su oni kli-
pani i mo`da je i trebalo to da ka`em, ali i nije trebalo.
Sr|a Popovi}:
Mislim da je, prvo, jako dobro da smo shvatili da je prava tema ovo {to
se ovde dogodilo. Do onog trenutka smo mogli da pri~amo o ne~em dru-
gom, a posle toga mo`emo samo o ovome. Milo{evi}evo vreme je bilo
stvarno zanimljivo po tome {to je on uni{tio vrednost govora. On je
stvarao ~injenice, to zna~i ratove, le{eve, a vi mo`ete da pri~ate {ta god
ho}ete. Pod Milo{evi}em nije bilo va`no {ta vi pri~ate, jer je on proizvo-
dio tako kolosalne ~injenice, koje deluju sto puta ja~e nego sve {to
objave Vreme ili Pe{~anik. Ovo {to sada imamo je najgore od svega, da
se iz vrha vlasti i uz pomo} slu`bi sistematski stvara klima lin~a, te ne
treba da vas goni nikakav sud, nego }e s vama na kraj iza}i obi~na
rulja. I nemate ~ak ni nekoga ko bi mogao da odgovara za to, jer tobo`,
za to niko nije odgovoran. Ako ste slu{ali i gledali govor premijera
Ko{tunice ispred skup{tine, taj ton, ta mimika, to siktanje su apsolut-
no bili poziv na spaljivanje ameri~ke ambasade. On nije morao da ka`e
- spalite ameri~ku ambasadu.
372
07
.03
.08
. Milutin Petrovi}:
Ovo nas vra}a u devedesete, podse}a nas na davne po~etke demokrati-
zacije, ali morate da priznate da ovaj stepen ludovanja, na~in na koji
Ko{tunica izjavljuje stvari, da to na neki na~in podse}a i na poslednje
mesece Slobodana Milo{evi}a.
Biljana Srbljanovi}:
Ljudi govore da se vratilo vreme Milo{evi}a. Nije, gore je. Tada je
postojala neorganizovanost te vlasti, koja nije bila ni u ~emu si-
stemati~na, osim u ubistvima i koja nije stigla da se bavi nama unutra.
I mene stvarno nikada nije bilo strah, a sada, bilo ko od nas da iza|e iz
ovog doma kulture, kako god da vam to pateti~no zvu~i, i padne mrtav
ispred ulaza, ljudi bi rekli - Ah - ali se niko ne bi iznenadio. To je ono
{to su oni napravili od nas, oni su napravili zveri koje juri{aju na one
koji misle druga~ije, a mi se ose}amo kao progonjene zveri. Ovo je neki
lov i niko se vi{e ne iznena|uje nad nasiljem, niti nad stravi~nim
re~enicama mr`nje, incidentima s kojima se susre}emo svakog bo`jeg
dana. Toga nije bilo ranije i mislim da je Milutin u pravu kada ka`e da
to podse}a na poslednje dane, ali ~ije poslednje dane, ja ne znam.
Svetlana Luki}:
Ja vam se stvarno zahvaljujem, ne samo zato {to ste do{li, nego i zato {to
smo uspeli da ovu tribinu odr`imo do kraja, bez obzira na to {to su se neki
dr`ali bolje ili lo{ije. Mislim da je veoma va`no da smo odr`ali tribinu do
kraja. To dugujemo pre svega vama. Mogli su ovi momci ovde da ka`u
ne{to, mi da se iznerviramo i da prekinemo tribinu. Va{a reakcija je bila
va`na. Izborili ste se za pravo da se okupite i da ne{to ka`ete. Ja mislim da
to uop{te nije malo.
... ...
Idu}e nedelje }emo obele`iti petogodi{njicu od atentata na premijera
Zorana \in|i}a. Preslu{avali smo Dnevnike Radija B92 od 12. februara do
12. marta te godine, da vidimo koje su to vesti bile aktuelne u tih mesec
dana pre pu~a.
Dnevnici Radija B92:
Premijer Srbije Zoran \in|i} iskoristio je susret s Havijerom Solanom
da jo{ jednom pokrene pitanje re{avanja statusa Kosova.
Gospodin Legija nije problem, jer se odaziva na sudske pozive, ka`e
ministar Mihajlovi} povodom istrage o tvrdnjama Ljubi{e Buhe.
Mihajlovi} je tako|e rekao i da nema novih detalja u slu~aju @eljka
Maksimovi}a Make, koji je ozna~en kao glavni osumnji~eni za
pripremu atentata na politi~are iz sada{nje vlasti.
Radio B92 saznaje da }e Karla del Ponte slede}e nedelje u Beograd
doneti optu`nicu protiv [e{elja.
General Aleksandar Vasiljevi} je rekao u Hagu da je paravojna forma-
cija sa~injena od [e{eljevih radikala u~estvovala u streljanju
hrvatskih zarobljenika kod Vukovara.
Premijer Srbije Zoran \in|i} povre|en je tokom vikenda dok je igrao
mali fudbal na Kopaoniku, pi{e Blic. U me~u izme|u Vlade Srbije i pri-
padnika @andarmerije, \in|i} je izvukao deblji kraj. Zbog povrede
Ahilove tetive premijer je, kako saznaje Blic, sino} operisan u ortoped-
skoj bolnici Banjica.
U Ha{kom tribunalu prikazan snimak sa izjavom Franka Simatovi}a
da su Crvene beretke devedesetih tajno ratovale u Hrvatskoj i Bosni i
Hercegovini.
Kako je novinarima rekao potpredsednik stranke Dragan Mar{i}anin,
takav na~in izrade najvi{eg dr`avnog akta ukazuje da }e ustav biti
donet politi~kom silom: Nasilno donet akt kao {to je ustav Srbije ima
onoliku trajnost koliku trajnost ima onaj koji na taj na~in ustav
donosi.
Vozilo u kom se nalazio Zoran \in|i} izbeglo sudar, voza~ kamiona
koji je naglo promenio pravac, uhap{en.
I pored jutro{njeg incidenta, premijer Srbije Zoran \in|i} doputovao
je u prvu zvani~nu jednodnevnu posetu Republici Srpskoj. \in|i} je u
banjalu~kom naselju Novakovi}i, zajedno s predsednikom Republike
Srpske Draganom ^avi}em, otvorio novoizgra|enu fabriku lekova
vr{a~kog koncerna Hemofarm.
Dnevnici
Radija
B92
374
07
.03
.08
. Premijer Srbije Zoran \in|i} }e studentima Filozofskog fakulteta u
Banjaluci danas odr`ati predavanje na temu - Od nacionalizma do
patriotizma.
Beogradski mediji javljaju da je incident s kolonom vozila u kojoj je
bio premijer \in|i} izazvao Dejan Milenkovi}, pripadnik sur~inskog
klana.
Policija poku{ala da uhapsi Veselina [ljivan~anina. Ha{ki optu`enik,
me|utim, nije bio kod ku}e.
Zoran \in|i} najavljuje mogu}nost stvaranja srpske mini dr`ave na
Kosovu.
Naime, Televizija Studio B javlja da je voza~ kamiona Dejan
Milenkovi} zvani Bagzi. Ve~ernje novosti i dalje tvrde da je D.M. najpre
bio nerazdvojni prijatelj Ljubi{e Buhe. Me|utim, Buha je u nedavnom
obra}anju javnosti rekao da biv{i komandant Jedinice za specijalne
operacije Milorad Lukovi} Legija i Du{an Spasojevi} zvani [iptar dr`e
zatvorene Milenkovi}a i Buhinu suprugu Ljiljanu Buhu.
Zoran \in|i}: Pa, ne, ne mo`e jedan kamion mene da spre~i da do|em u
Banjaluku, ne, ne, mislim da je to bio neki nesavesni voza~ koji u~i da
vozi na autoputu i umesto da u svom dvori{tu ve`ba vo`nju, on je malo
ve`bao na autoputu. Mislim da bi bilo preterano sada to smatrati
poku{ajem ugro`avanja moje bezbednosti. Mediji nisu objavili da u
stvari ta utakmica koju smo igrali, gde sam se ja povredio, da to nije
bila ba{ @andarmerija, nego su to bile specijalne antiteroristi~ke
jedinice. I sada bi mo`da tuma~enje bilo da je to bio neki napad na moj
fizi~ki integritet, me|utim, nije.
Strated`ik marketing tek treba da objavi novo istra`ivanje o rejtingu
vode}ih politi~ara. Ono {to je Bogosavljevi} mogao da iznese kao
~injenicu jeste da je Zoran \in|i} zaustavio pad svog rejtinga kod
gra|ana: Dobijamo vrlo ~esto odgovore, ~ak i od onih koji ga ne vole -
Jeste, ne volim ga, ali on je odlu~an i hrabar.
A savezni predsednik Vojislav Ko{tunica izjavio je da je Demokratska
stranka Srbije najja~a stranka u dr`avi i da je u Skup{tini Srbije na
delu la`na ve}ina.
Dnevnici
Radija
B92
Milenkovi}a neko `eli da diskredituje da ne bi mogao da svedo~i o
navodnim vezama Ljubi{e Buhe i vrha vlasti u Srbiji, smatra njegov
advokat.
Reaguju}i na vest da je protiv njega ipak poku{an atentat, premijer
Srbije Zoran \in|i} izjavio je da ne mo`e da veruje da posle slu~aja
Ibarske magistrale neko ponovi istu stvar. Ako bi postojali dokazi da
se radi o poku{aju atentata i da ti ljudi veruju da se u ovoj zemlji ni{ta
nije promenilo i da mogu da rade ono {to su radili pod Milo{evi}evim
re`imom, u velikoj su zabludi.
Jovan Dulovi}, novinar lista Vreme koji prati crnu hroniku, za B92
tvrdi da je nesporno re~ o poku{aju ubistva premijera: Dejan
Milenkovi} Bagzi je bio ^umetov vojnik, da bi ga kasnije izdao kad je
nastala ta frka s njim i oti{ao kod Du{ana Spasojevi}a i kod Legije.
Jovan Dulovi} dodaje da mu je Ljubi{a Buha u nedavnom razgovoru
rekao da je Milenkovi} mek i da }e, kad jednom bude uhap{en, pred-
stavljati dobrog svedoka za optu`be koje je on nedavno u {tampi izneo
protiv Spasojevi}a.
Na donatorskoj ve~eri za zavr{etak izgradnje hrama svetog Save, koji
je u hotelu [tajgenberger u blizini Frankfurta organizovao srpski pre-
mijer Zoran \in|i}, sakupljeno je oko sto dvadeset hiljada evra.
Povodom predaje lidera radikala Vojislava [e{elja Ha{kom tribunalu,
predsednik savezne dr`ave Vojislav Ko{tunica je u emisiji Ka`iprst
Radija B92 postavio pitanje dokle }e Ha{ki sud biti na{a sudbina i da
li smo na po~etku ili na kraju ha{kih procesa. Vojislav Ko{tunica je
rekao da ta saradnja, iako je potrebna, nije prioritet.
Najava srpskog ministra pravde Vladana Bati}a da }e predlo`iti op{tu
lustraciju u pravosu|u nai{la je na razli~ite reakcije poslanika u
skup{tini Srbije. Podsetimo, Bati}evo nezadovoljstvo radom pravo-
su|a izazvano je ju~era{njim pu{tanjem Dejana Milenkovi}a Bagzija
iz pritvora.
S druge strane, {efovi najve}ih poslani~kih grupa u srpskoj skup{tini,
^edomir Jovanovi} i Dejan Mihajlov sla`u se u stavu da je Srbiji potre-
ban zakon o lustraciji, ali razli~ito tuma~e njegovu primenu.
376
07
.03
.08
. ^edomir Jovanovi}: U interesu na{eg dru{tva je bilo da se taj problem
ra{~isti, da se vidi da li je to jedan puki saobra}ajni incident ili je iza
toga stajala neka ozbiljnija namera... Dejan Mihajlov: Uzimaju}i u
obzir da su javni tu`ilac i okru`ni javni tu`ilac postavljeni od ove nove
vlasti, vlasti ostatka DOS-a, okru`ni javni tu`ilac ne spada u grupu
onih starih kadrova i zasigurno zna {ta radi i zna da proceni da li je
bilo ili nije bilo elemenata za pokretanje i podno{enje krivi~ne prijave.
Osim stavova o lustraciji, slu~aj Dejana Milenkovi}a Bagzija pojedine
poslanike naterao je i na razmi{ljanje o tome da li bi trebalo da
promene svoj stil vo`nje i da pa`ljivije po{tuju saobra}ajne propise.
Jedan od njih je i {ef poslani~kog kluba socijalista Zoran An|elkovi}:
Po{to vozim dosta o{tro, onda znam da prese~em put, ali posle Bagzija
i posle ovoga da je on postao terorista zato {to je atentator, {ta je ve},
zato {to je isekao put, ja se pla{im, moram da priznam. Kad vidim crne
limuzine, kad vidim kolonu od sedam-osam vozila, ja }u da parkiram
auto, da lepo stanem dok oni odu, jedno deset minuta i onda sednem u
auto i idem, za svaki slu~aj, da ne bih slu~ajno ja zaglavio u zatvor, pa
posle da pri~aju kako sam hteo da izvr{im atentat na nekog visokog
dr`avnog funkcionera.
Biv{a predsednica Republike Srpske Biljana Plav{i} otputova}e sutra
iz Beograda u Hag, gde }e joj u ~etvrtak u Me|unarodnom sudu za
ratne zlo~ine biti izre~ena presuda. Ona je rekla i da je ju~e u svom
beogradskom stanu razgovarala s patrijarhom srpskim gospodinom
Pavlom.
MUP Srbije je ponovo u poteri za Dejanom Milenkovi}em Bagzijem,
ovoga puta zbog poku{aja ubistva. Zoran \in|i}: Dovoljno je da on
ka`e da je trgova~ki putnik i da mu se poveruje. Da je na re~ od tog sudi-
je tra`io pozajmicu, ne znam da li bi mu sudija dao hiljadu dinara, da
je on rekao - Daj mi hiljadu dinara, mame mi, vrati}u ti. Ali ako se radi
o ne~ijem `ivotu i ne~ijoj bezbednosti, onda }ete odmah poverovati
svakom koga vam dovedu, da on zapravo ima dobre namere. Mislim da
bez ra{~i{}avanja u sudstvu ni{ta nama ne vredi {to }emo mi i na
strani policije i na strani gra|anstva i na strani vlade da poja~amo
aktivnosti, jer sud je taj koji na kraju odlu~uje, kao u svakoj zemlji, da
li je to ta~no ili nije ta~no.
Dnevnici
Radija
B92
Inicijative u vezi sa statusom Kosova me|utim, i dalje nailaze na odbij-
anje me|unarodne zajednice. Savetnik ambasade Rusije u Beogradu,
Andrej Ermoljenko, ocenio je da je ovo lo{e iskori{}en trenutak za
otvaranje pri~e o statusu Kosova. To nije dobilo podr{ku Saveta
bezbednosti Ujedinjenih nacija i Rusija ima sli~an stav, rekao je
Ermoljenko.
Parlament Jugoslavije zaseda poslednji put.
Istra`ivanja pokazuju da dve tre}ine mladih ljudi i dalje `eli da
napusti zemlju.
Na dana{nji dan 1998. godine u selu Prekaza kod Srbice, u sukobu s
policijom ubijen je jedan od osniva~a OVK Adem Ja{ari i dvadesetak
~lanova njegove porodice.
Nakon odlaska Ko{tunice s vlasti postoje uslovi za hap{enje Ratka
Mladi}a, izjavili Solana i Del Ponteova.
Na godi{njicu devetomartovskih demonstracija, Vuk Dra{kovi} po-
zvao Demokratsku stranku Srbije da povede proteste koji bi doveli do
raspisivanja vanrednih izbora.
Ve~eras se zavr{ava FEST.
Zoran \in|i}: Sasvim sigurno niko ne bi mogao da ka`e danas - U Srbiji
nije na delu jedan proces unapre|enja stanja, modernizacije dru{tva,
reformi sistema. Zaista, ko to ka`e, on zaista ne zna gde `ivi.
[ta ima interesantno danas? Evo, vidim da je pet do devet, da ubrzamo
stvar, od pola deset do deset - Stojan Cerovi}, kolumnista nedeljnika
Vreme, listamo dnevnu {tampu, od deset do jedanaest - tri pri~ice,
jedna koja se ti~e ju~e formiranog stalnog Me|unarodnog krivi~nog
suda. Zatim pri~ica o ovim novim srpskim ustavotvorcima, dakle, ju~e
je formirana ta komisija koja bi trebalo da donese zakon o dono{enju
novog ustava i kasnije da radi na njemu.
Ve}ina gra|ana Srbije smatra da je Vlada radila lo{e, dok se rad mi-
nistarstava ocenjuje jo{ gore, rezultati su istra`ivanja koje objavljuje
378
07
.03
.0
8. dana{nji Blic. A kao najgori, gra|ani su ocenili rad ministarstva
unutra{njih poslova i pravde.
^etrnaest sati i dva minuta, slu{ate vanredne vesti Radija B92.
Premijer Srbije Zoran \in|i} pogo|en je s dva hica u stomak i le|a i
nalazi se u Urgentnom centru.
Vojislav Ko{tunica: Bojim se da je ovo, na`alost, jo{ jedna surova
opomena da moramo pogledati istini u o~i i videti koliko je kriminal
u{ao u sve dru{tvene pore. Kriminal se ne mo`e deliti na dobar i lo{,
na{ i njihov. Naravno da se nadam da }e svi po~inioci biti privedeni
pravdi, a posebno se nadam da }emo kona~no svi, i vlast i opozicija,
staviti prst na ~elo i povu}i jasnu crtu izme|u onoga {to jeste i {to nije
zakonito.
Odjavna {pica:
Zorana \in|i}a je ubila dr`ava, a ne mafija. Ako ho}e dr`ava da te ubije,
nema{ gde da se sakrije{.
Vojislav Ko{tunica je u klju~nom trenutku pru`io ruku tim snagama, i to
je to.
Lekar ima svoju uniformu, neko drugi ima svoju ode}u, oni su se pojavili
u onome {to je njihova radna i svakodnevna ode}a.
Ubijen je u zaveri, nije nekom dunulo, ne ubija se premijer ako nema
zavere.
Sudilo se svima, sudilo se za{ti}enim svedocima, sudilo se sudiji, sudilo se
tu`iocu, svima se sudilo, samo se nije sudilo okrivljenima.
[ta njih briga, Zvezdana i Legiju, ko je premijer? Ubistvo premijera je poli-
ti~ko ubistvo.
U`asan pritisak na Priji}a...
Ljudi koji su, ako ne organizovali ubistvo tog ~oveka, onda su ga barem
inspirisali i to su se debelo potrudili, danas sede u vlasti.
Ogromnoj kampanji protiv Specijalnog suda...
Dnevnici
Radija
B92
Sad, da li }ete vi taj krug ljudi posredno optu`iti za tu smrt, to opet zavisi
od vas, ali ja ih krivim.
Da li su oni u tome na taj na~in u~estvovali, to ne znam, ali je sasvim izve-
sno da svojim delovanjem, crkva, vojska, Ko{tunica ka`u - to je lako
mogu}e.
Mislite da je slu~ajno {to je Ko{tunica uzeo Dr`avnu bezbednost?
...podnosi krivi~nu prijavu usred postupka protiv Marka Kljajevi}a kao
pripadnika sur~insko-zemunskog klana.
Ovde se pravi jedan sistem zatiranja semena \in|i}evog. Da ti dve godine
radi{ samo da se sveti{ u~esnicima akcije Sablja, odnosno prijateljima i
po{tovaocima lika i dela Zorana \in|i}a, ne mo`e{ mnogo daleko da dogu-
ra{.
Koliko mi trpimo teror tog tre}eg i ledenog metka, ne znam, koliko mi
dugo trpimo?
Aleksandar Tijani} je otprilike dao odgovor na to pitanje - Zato {to je
\in|i} postao Srbin pred smrt.
U stvari, ta trajna sahrana, simboli~na sahrana, to se odvija oko politike
Zorana.
Ja bih voleo da mu se sudi jednog dana za najmanje jedno ubistvo, znamo
koje.
Ona otrcana fraza - 12. marta je Srbiji skinut osmeh - jeste.
I sad mo`ete nama svima da upropastite ̀ ivot do kraja, ali svejedno, nikad
ne}ete pobediti, nikad ne}ete okrenuti stvar na to da je \in|i} u stvari
~ovek koji je ubio samog sebe.
Upoznao sam Zorana \in|i}a kao klijenta pre trideset devet godina, za-
stupao sam ga u vi{e navrata i znam da ga je celog ̀ ivota Udba proganjala
i vidim, Udba ga je na kraju i ubila. Druga~ije sam zami{ljao svoju zavr{nu
re~ kad sam ulazio u ovaj postupak, ali vidim da za tu druga~iju re~ nema
potrebe. Krivica ovih ljudi koji sede na optu`eni~koj klupi je banalna. Kao
380
07
.03
.0
8. i uvek, radili su ono {to im je re~eno da rade. Za druga~iju zavr{nu re~
mo`da }u imati prilike na nekom slede}em su|enju za ubistvo premijera
\in|i}a, kada se bude sudilo onima koji su to organizovali i naredili.
Svetlana Luki}:
Vidimo se, kao i obi~no, 12. marta ispred zgrade Vlade Republike Srbije.
ZAPT
Na Kosovu svako pla~e na svome groblju, ali mora da se
povu~e crta i da se vidi {ta mo`e da se uradi za `ive ljude
... Rotaciona revolucija nas vra}a u stanje zba~enog
re`ima ili jo{ dublje u pro{lost ... Verovati da do podneva
mo`e{ da bude{ demokratski Milo{evi}, a od podneva Vili
Brant, zna~i nemati nikakvu politiku …
Gosti:
Biljana Kova~evi}-Vu~o, Komitet pravnika,
Sonja Biserko, Helsin{ki odbor,
Rada Trajkovi}, Srpska poslani~ka grupa u Skup{tini
Kosova,
Latinka Perovi}, istori~arka,
Aleksandar Molnar, profesor
Svetlana Luki}:
Dobar dan, gra|anke i gra|ani. Ove nedelje vi|amo mnogo ljudi koji se
pona{aju kao da se, otkako je Ko{tunica raspustio vladu, situacija u
Srbiji naglo pobolj{ala. Onaj strah, ona agonija od pre samo pet-{est
dana kao da su nestali s prvim sun~anim danima i s Tadi}evim raspi-
sivanjem prevremenih izbora. Jedan na{ prijatelj, ina~e pametan i
racionalan ~ovek, tvrdi da je dobra vest i to {to }e izbori biti u maju, jer
nelogi~no je, ka`e, da u najlep{im danima prole}a pobede radikali i
Ko{tunica. Za te mra~njake je pogodan neki sivi, novembarski dan.
Dakle ~emu, otkud i kako smo stigli do optimizma, samo zato {to }emo
u maju imati izbore? Prvo, uop{te nije malo verovatno da na njima
pobede oni koji u lancu ishrane jedva da stoje neku stepenicu iznad
zmije i pacova. Drugo, ako pobede takozvane proevropske snage
oli~ene u Demokratskoj stranci, dobi}emo ljude koji misle da se mrak
rasteruje tako {to se vi~e - sijalica, na ~elu vlade. Raspisuju}i izbore
Tadi} nam je poru~io nekoliko stvari. Prva je - I dalje sam zaljubljen u
sebe, a drugo, ve} dva puta je izgovorio re~ - vlastan. Samo Ko{tunica
mo`e da izgovori tu la`no starinsku, idiotsku re~ s dignitetom. To je
Ko{tuni~in za{titni znak, ta re~ je njegova intelektualna svojina i nju je
Tadi} sada prisvojio za sebe.
Na Madagaskaru nijedan vojnik nije smeo da jede noge vola, jer bi,
sli~no volu, postao slab u kolenima i nesposoban da mar{ira. Kao {to
su nekada{nji ljudi jeli odre|ene biljke i `ivotinje da bi stekli `eljene
osobine, tako je i na{ predsednik pojeo re~ vlastan, ne bi li se sjedinio s
Ko{tunicom i postao idealni Srbin. Ko{tunica je Milo{evi}, Tadi} je
Ko{tunica, glasi stara kletva, koja se sada ispunjava do kraja. A ako
nam maj donese proevropsku vladu, nastavi}e se kredibilne provere u
potrazi za Mladi}em, \eli} }e i dalje {iljiti penkalo, Jeremi} vojevati u
Ujedinjenim nacijama, Tomica Milosavljevi} }e biti progla{en za prvog
do`ivotnog ministra zdravlja, beogradske vlasti }e s jo{ hiljadu sve-
tiljki osvetliti hram svetoga Save, a doma}a fukara, koja se dodvorava
Pilatu i Kajafi u liku me|unarodne zajednice, bi}e i dalje remetila~ki
faktor u poku{aju Tadi}a da stabilizuje srpsku dr`avu.
Ako pobedi, Boris Tadi} }e se s istim po{tovanjem odnositi prema
Ko{tunici, kao {to se ovaj s pijetetom odnosio prema Milo{evi}u.
Pose}iva}e ga u njegovoj da~i u Belanovici, gde }e ovaj neshva}eni
386
14.0
3.0
8. Srbin prelistavati ustav, kao nekada Napoleon na Svetoj Jeleni fran-
cusku gramatiku, da bi se jo{ vi{e ose}ao Francuzom.
Ju~e je bio 12. mart, radikali su organizovali koncert u Novom Sadu,
Igor Mirovi} je proslavljao zavr{etak prve faze izgradnje Limanskog
parka, Ko{tunica je neverovatnom brzinom polo`io venac i kao utvara
se izgubio u senci zidina zgrade vlade. Tadi} se prekrstio na grobu i
oti{ao daljim poslom - da poja~ava kapacitet Srbije da brani suvere-
nitet i teritorijalni integritet. U jutro{njim vestima ~uli ste da je Turska
blokirala pristup sajtu Jutjub zbog snimka kojim se vre|a osniva~
moderne turske dr`ave, Kemal-pa{a Ataturk. Prema turskim zakonima
vre|anje Ataturka je krivi~no delo. Prema srpskim politi~kim
obi~ajima vre|anje Zorana \in|i}a je vrhunska provera patriotizma.
Na ju~era{nji dan,13. marta, pogubljen je ruski revolucionar Buharin,
koji je rekao - Ne zaboravite, drugovi, da je na barjaku slobode koji
nosite i kap moje krvi. Nova ruska dr`ava ga je zaboravila, a njegov
d`elat, koliko znam, jo{ le`i u po~asti i hladu kremaljskih zidina.
Slu{ate Biljanu Kova~evi}-Vu~o iz Komiteta pravnika.
Biljana Kova~evi}-Vu~o:
Ju~era{nji dan je za mene bio pora`avaju}i, koliko god da mi je bilo toplo
oko srca kada sam do{la ispred zgrade LDP-a i videla onoliko ljudi.
Govorim o svojoj ogor~enosti zbog toga {to je to bilo prikriveno, na`alost
najvi{e na B92. Poslu`ilu su se trikom, pa je ona organizacija Evropa
nema alternativu prikazana kao gra|anski protest, a nije zabele`eno da je
veliki broj ljudi u LDP-u prepoznao mesto gde se treba okupiti pet godina
posle ubistva premijera, da je to mesto s koga treba po}i i odati mu po~ast.
Ne volim {to su utopili taj doga|aj u ona ritualna paljenja sve}a i pola-
ganja venaca. Hajde da pomenem samo Vojislava Ko{tunicu i ~lanove nje-
govog kabineta, ~ija uloga u ubistvu premijera nije rasvetljena i lebdi u
vazduhu kao ne{to najstra{nije {to se u Srbiji dogodilo.
Posle ubistva \in|i}a, imali smo predlog Vojislava Ko{tunice da se pravi
koncentraciona vlada, imali smo veliki broj svakojakih organizacija, od
onih koje su ga napadale do onih koje su ga po{tovale, koje su, svaka iz
svojih razloga, predlagale {ta treba da se uradi s \in|i}evim imenom, koja
ulica i trg treba da ga nose. Tada, pre pet godina, bila sam se upla{ila da to
ne krene u pravcu pravljenja kulta, koji bi zamaskirao sve ostalo i zavr{io
Biljana
Kova~evi}-
Vu~o
u nekoj vrsti politi~kog ki~a. To se nije desilo, ali dogodilo se ne{to
stra{nije. Nije napravljen kult Zorana \in|i}a, ali je napravljen neki
ve{ta~ki Zoran \in|i~, ogledni Zoran \in|i}, o koga se svi ~e{u, grebu,
guraju, prisvajaju ga prema trenutnim politi~kim potrebama, {trpkaju ga
od trenutka do trenutka uni{tavaju}i su{tinu onoga zbog ~ega je on ubi-
jen i su{tinu toga kakav je on bio premijer, {ta je stvarno hteo svojom poli-
tikom. Nije na pravi na~in sagledana njegova hrabrost i politi~ka odgo-
vornost pri hap{enju Milo{evi}a, kada je ostao bez ikakve podr{ke. Nisu
sagledana sva ograni~enja i opstrukcije kojima je bio izlo`en i njegova
realno mala mo} da ne{to promeni. To je bila borba s vetrenja~ama.
Dve stvari su me ju~e dotukle. Prva je emisija na RTS-u, koja se zove
Medijska pozadina ubistva Zorana \in|i}a i o njoj bih vi{e govorila, zato
{to je jako opasna. Drugo je neka vrsta poku{aja pretvaranja politi~kog
ubistva premijera \in|i}a u privatnu tragediju njegove supruge i njegove
dece, koja je nesumnjiva. Udovica premijera \in|i}a je `ena za svako
po{tovanje, koja je sigurno pretrpela ne{to {to nijedan gra|anin ove
dr`ave na privatnom nivou nije pretrpeo, ali ta li~na tragedija ne mo`e da
bude jedini doprinos analiti~kom novinarstvu. Ne `elim da nipoda{tavam
li~nu tragediju porodice, koja se ne dovodi u sumnju, ali na petogodi{njicu
ubistva Zorana \in|i}a, kada se pravi neka vrsta bilansa svega {to se
dogodilo, mislim da to nije primereno. To nije pristojno ni prema porodici.
On je ubijen i kao ~ovek i kao mu` i otac, ali pre svega kao politi~ki simbol
moderne i proevropske Srbije.
Emisija na RTS-u me je {okirala. To je odbijanje suo~avanja s odgo-
vorno{}u za ne{to u ~emu smo svi, manje ili vi{e, u~estvovali. Ta emisija
je imala cilj da amnestira medije, da amnestira Aleksandra Tijani}a, kao
~oveka koji je bio veoma aktivan u kampanji protiv Zorana \in|i}a i da jo{
jednom potvrdi kampanju koja se vodi protiv Vladimira Bebe Popovi}a
kao glavnog inspiratora, realizatora i cenzora vanrednog stanja.
Neupu}en ~ovek koji je gledao tu emisiju mogao je da ka`e - Ko je taj ~ovek
koji u kesi daje sli~ice za poternicu Aleksandru Mandi}u, koje ovaj nosi na
RTS, pa tamo vadi te sli~ice, pa ne zna ko je ko, pa zove telefonom
Popovi}a? Pa onda to kao slagalicu sla`u i pu{taju na zvani~noj televiziji
kao - E, ovi ljudi su ubili Zorana \in|i}a. Cela emisija je koncipirana kao
besprizorna podvala. Tu se pominju ~etiri novinara, koji su se sasvim
slu~ajno zatekli ispred zgrade vlade u ~asu ubistva i oni sasvim korektno
prenose svoje utiske. Ali cela pri~a se razvija tako {to su novinari besni
zato {to ne dobijaju informaciju o tome {ta se desilo, a ve} svi znaju da je
388
14.0
3.0
8. premijer ubijen. U svemu tome se, naravno, intervjui{e Gradi{a Kati}, pa
~ak i onaj lik Dini} iz Svedoka. Ta gomila besmislica nema nikakve veze s
osnovnim pitanjem da li je Zoran \in|i} bio satanizovan u medijima.
Onda, naravno, pri~a kre}e ka vanrednom stanju i tu se pojavljuju Beba
Popovi} i Aleksandar Mandi} sa slikovnicom, tako da izgleda kao da je
Beba Popovi} seo, pa rekao - Imamo ove sli~ice, imamo ove kriminalce,
sada }emo da ih polepimo, pa }emo da stavimo saop{tenje na RTS. Pa
Mandi} dolazi na RTS, pa su svi zblanuti, odakle im to, tu je kao i Bati}, pa
je i on zblanut, ministar pravde koji za njih nikada nije ~uo. Onda se
pojavljuje Antonela Riha i ka`e - Ako su to znali, za{to ih nisu na vreme
pohapsili? Nijednog trenutka se ne spominju ~uvena Legijina pisma, ne
spominju se tabloidi. O{tra kritika Zoranove vlade je legitimna, ali sasvim
je druga stvar javnom mnjenju permanentno indukovati da se radi o ordi-
narnom kriminalcu koji je okru`en kriminalcima. I kao vrhunac svega,
daju re~ Aleksandru Tijani}u, ~oveku koji je izgovorio - Ako \in|i} pre`ivi,
Srbija ne}e - koji je obja{njavao kakav je \in|i} kriminalac, koji ga je pitao
da li ~ovek mo`e da se {eta slobodno po Srbiji, a da ne bude ubijen, koji je
na sve strane grmeo o \in|i}evoj kriminalnoj pro{losti. To nije bila nikak-
va kritika, ve} najcrnja propaganda, ~i{}enje prostora da bi taj metak na
kraju mogao da opali. I oni njemu daju re~, da on pokajni~ki ka`e - Nikada
ne bih izgovorio tu re~enicu, da sam znao {ta }e se desiti. Ma nije stvar u
toj re~enici, evo imam knjigu Slu~aj Aleksandra Tijani}a, u kojoj se vidi da
je Tijani} prednja~io i predvodio medijsku kampanju protiv \in|i}a. U
tom smislu im je i Identitet ju~e poslu`io kao izgovor - hajde, `rtvova}emo
Identitet i Gradi{u Kati}a, koji se dru`io s Du{anom Spasojevi}em.
Onda se pojavljuju bardovi novinarstva kao {to je @arkovi}, koji s visina
nebeskog autoriteta obja{njava {ta se de{avalo za vreme vanrednog sta-
nja, bez osvrtanja na vreme bombardovanje, kada je Vreme predao u ruke
Aleksandru Vu~i}u i Srpskim radikalima. Ma, sram ga bilo.
Mi smo dru{tvo koje nije u stanju da se suo~i sa zlo~inima, s pro{lo{}u, a
nismo u stanju ni da se suo~imo sa sopstvenom ulogom u vreme vladavine
i ubistva Zorana \in|i}a. Kada }e neko od nas javno i glasno da prizna - Ej
ljudi, mediji su vodili hajku protiv njega i svi smo bili ube|eni da sa
Zoranom \in|i}em stvari nisu ~iste? Kako je do toga do{lo, je li to palo s
Meseca? Ni mi koji smo podr`avali njegovu politiku nismo bili sigurni
kakva je bila njegova uloga u svim tim aferama, pa smo zbog toga prema
njemu bili mnogo kriti~niji nego prema drugima. Zorana \in|i}a smo
Biljana
Kova~evi}-
Vu~o
mogli kritikovati i zato {to smo svi znali da nam zbog toga ne}e pasti
dlaka s glave. Se}am se da smo ga, kada je organizovao sastanak s nevla-
dinim organizacijama, odmah napali zato {to nije pozvao Sonju Biserko i
Nata{u Kandi}. ^ovek se potrudio da organizuje sastanak s nama, doveo
pola vlade, bilo je konstruktivno, a mi - udri po njemu.
To je bila atmosfera - udri po \in|i}u. [ta god da se de{ava - udri po
\in|i}u - tako je bilo. Za{to smo se ba{ s njim toliko opustili, a znali smo
koje probleme on mo`e da ima? Ne, kod njega je sve moralo da bude per-
fektno. Vozovi su nam prolazili izme|u nogu, a mi to nismo prime}ivali.
To je ne{to {to ostaje da ra{~istimo sami sa sobom - kako smo dozvolili da
nas tako glupo prevare isti oni koji nam sada serviraju moralizatorsku
pri~u o vanrednom stanju i o njegovoj pogubnosti. Niko ne ka`e da bi, da
nije bilo ubistva, ti ljudi bili pohap{eni tri dana kasnije, da su postojala
Legijina pisma, pisma Ljiljane Buhe, da smo drvlje i kamenje bacali po
zakonu o organizovanom kriminalu, a kada je prona|en svedok saradnik
^ume, nije bilo tog medija koji nije raspravljao o tome da li je ^ume
podoban da to bude. Postojala je orkestrirana kampanja protiv napora
vlade Zorana \in|i}a da se bori protiv organizovanog kriminala. I na
kraju ga ubijaju.
Setite se ocene Radeta Bulatovi}a o zna~aju Legijinih pisama za Srbiju,
izjave Vojislava Ko{tunice o tobo`njem atentatu na Zorana \in|i}a kod
hale Limes, setite se pobune Jedinica za specijalne operacije. Ni{ta od toga
se ne pominje u ovoj emisiji. Imamo samo privatne impresije u~esnika i
davanje re~i Aleksandru Tijani}u. Zanima me motiv autora ove emisije da
naprave tu svinjariju, i to na petogodi{njicu ubistva. Imamo to su|enje,
nezadovoljstvo i frustraciju zbog toga {to se nije oti{lo dublje. Znamo
probleme s kojima se suo~avao Specijalni sud, koji je odbio da saslu{a
Ko{tunicu i njegovu ekipu. Nije ra{~i{}ena stvar o Legijinoj predaji. Svi
znamo ko je bio tamo, ali nema politi~kih, ni krivi~no-pravnih konsekven-
ci. Onda se u ovoj emisiji izgovara klju~na re~enica - Kako je mogla da se
vodi kampanja protiv Zorana \in|i}a, kada su najtira`niji mediji bili pod
njegovom kontrolom? A to {to je ra|eno tom ~oveku, to {to je izgovoreno o
njemu je takvo da se pitam kako je opstao i te dve godine.
Tek sada vidim da tu postoji esnafska la`na solidarnost jadnika koji nisu
u stanju da se suo~e sa sopstvenom ulogom u celoj toj stvari, nego pravda-
ju ne{to {to se ne mo`e pravdati. Makar da nikada nisu napisali gadost
protiv premijera, makar da su ga sve vreme hvalili, ostaje njihova odgo-
390
14.0
3.0
8. vornost zbog prikrivanja onoga {to se doga|alo, odbijanja da se sete {ta se
dogodilo, prihvatanja Tijani}a kao legitimnog direktora RTS-a. Sve treba
da prekrije zaborav i sve postaje socijalno prihvatljivo, sem vanrednog
stanja, koje je proglasio ~ovek koji je umislio da je zna~ajan. On je isto
tako umislio i da su ovi ljudi ubice, pa ih je stavio na poternicu. To {to je
ura|eno s tom emisijom je stvarno stra{no, ali ovde nije problem RTS. RTS
treba da se pere, Tijani} treba da se pere, on }e celog `ivota da se pere.
Problem je u ovima {to mu dodaju {ampone i dr`e pe{kir dok se on pere,
problem je u tome {to oni misle da smo mi problem ovoga dru{tva, a ne
Tijani}. To u stvari uop{te nije bila emisija o ubistvu premijera. Umesto
odgovora na pitanje da li je bilo orkestrirane kampanje od Stani{i}a,
slu`be, mafije, oni su nam podvalili }askanjem novinara o tome kada su
dobili informaciju i kako se ko pona{ao u tom trenutku. Dobili smo i javno
ogra|ivanje od sopstvene izjave Tijani}a, koji nam obja{njava u ~emu je
zapravo \in|i}eva krivica, jer ta krivica postoji, niko je nije doveo u pita-
nje. Njegova krivica je u izboru ljudi koji su mu bili saradnici. Ubili smo
\in|i}a, hajde da sada ra{~istimo ljude kojima je bio okru`en, mnogo su
dosadni. Tako da Tijani} mora da dr`i tu pri~u stalno aktuelnom.
Gde je Nacional, gde su sve one svinjarije koje su pisane godinama? I za{to
je to tako te{ko re}i? Ne ka`em da smo svi vodili kampanju protiv njega,
ali smo bili kriti~niji prema Zoranu \in|i}u nego prema drugima. [ta god
\in|i} ka`e, to je bilo pod ogromnom lupom. Kao ovce smo uletali u te pod-
metnute kli{ee, borili smo se za demokratiju tako {to smo sputavali
\in|i}a ne vode}i ra~una o tome da je on ve} sputan sa svih mogu}ih
strana. Pa za{to nam je te{ko da prihvatimo tu vrstu sopstvene odgo-
vornosti u tom periodu? Ako to ne uradimo, nikada ne}emo iza}i iz ovoga.
Dok god budemo takvi majmuni, jo{ ve}im majmunima }e da nas prave
Filip [varm, @arkovi} i Aleksandar Tijani}. Ono ju~e je bio poraz objek-
tivnog i profesionalnog izve{tavanja. Oni su zatvorili pri~u, kao {to je
Specijalni sud zatvorio pri~u o politi~koj pozadini i JSO-u. Ju~e je s onom
emisijom zatvorena pri~a o medijskoj pozadini ubistva, iako postoje vago-
ni napisanih svinjarija o Zoranu \in|i}u. E pa ne}emo tako.
Svetlana Luki}:
Ju~e je objavljena mala vest da je slu~aj Radeta Terzi}a preba~en u
Smederevo. [ta tebi ta vest govori?
Biljana
Kova~evi}-
Vu~o
Biljana Kova~evi}-Vu~o:
To je kontrola {tete. Pogledaj, to je krenulo od specijalnog tu`ila{tva, koje
goni ~lanove organizovanog kriminala, a zavr{ava se s op{tinskim
tu`iocem u Smederevu. Za{to bi se u Smederevu podizala optu`nica za
pu{tanje Spasojevi}a iz pritvora u Centralnom zatvoru u Beogradu? Rade
Terzi} o~igledno nikada nije bio ~lan organizovane kriminalne grupe, a
pu{tanje Spasojevi}a i Lukovi}a iz pritvora je razja{njeno na nekoliko
nivoa, uz svedo~enje tu`ilaca. Tu se uvek preska~e bitna ~injenica, da se to
pu{tanje iz pritvora de{ava u vreme pobune Jedinice za specijalne operaci-
je. Izveli su spektakularno hap{enje Radeta Terzi}a, ne ba{ s kamerama
kao kada su privodili D`aji}a i Cvetkovi}a, ali do{li su po njega maskirani,
kao kada su hapsili Gorana Kljajevi}a, da poka`u svu te`inu tog krimi-
nalca. Sada sam cini~na, naravno. Terzi} je onda pu{ten iz pritvora, kao da
se nikada ni{ta nije desilo, ali tu`ilac Radovanovi} je o~igledno na{ao
podobnog tu`ioca u Smederevu da ipak pokrene neki postupak. Mislim da
je to kraj pri~e o Radetu Terzi}u, ali jo{ nije zavr{ena pri~a o podmetanji-
ma i zloupotrebi krivi~nog prava i zloupotrebama koje ~ine tu`ioci, koji
nikada ne odgovaraju za to {to rade.
Pri~a o Zoranu \in|i}u, Jedinici za specijalne operacije, ubistvu premi-
jera, tu`iocima i svima onima koji su bili aktivni u \in|i}evo vreme jo{
dugo }e biti predmet raznih manipulacija, ukoliko se ne{to ne promeni na
izborima 11. maja. U tom smislu, podizanje optu`nice protiv Radeta
Terzi}a ba{ 12. marta je kao kada se u horor filmu iznenada digne ve{tica
za koju smo svi pomislili da je mrtva. Time nam oni poru~uju - Nemojte da
se opu{tate, nemojte da mislite da je sve zavr{eno, jo{ smo ̀ ivi, jo{ nas ima
u Smederevu. Uvek }e se na}i ljudi koji }e pokrenuti neki postupak u ime
odr`avanja politike koja je ubila \in|i}a.
Svetlana Luki}:
Ako se ovi iz Smedereva upla{e, kujna u belanova~koj da~i }e smisliti
neku drugu ispostavu suda, gde }e se suditi Terzi}u za politi~ku poza-
dinu atentata na premijera \in|i}a. U me|uvremenu, jedna vest -
najve}i strana~ki blok u Evropskom parlamentu, Evropska narodna
stranka, koja okuplja partije desnog centra, suspendovala je status
posmatra~a Demokratskoj stranci Srbije.Takvu odluku obrazlo`io je
evropski parlamentarac iz Francuske rekav{i da Evropska narodna
stranka `eli da po{alje poruku Vojislavu Ko{tunici da po~ne da zauzi-
ma ja~e evropske stavove. Evropskoj narodnoj stranci pripada vlada-
ju}a Demohri{}anska stranka iz Nema~ke i partija francuskog
392
14.0
3.0
8. predsednika Nikole Sarkozija. Evropejci su poru~ili Ko{tunici da }e
voditi ra~una o tome kakva }e biti njegova izborna platforma.
Ova platforma se ve} delimi~no vidi po pona{anju njegovog izaslanika
na Kosovu Slobodana Samard`i}a, vo|e srpskih pobunjenika iz se-
verne Mitrovice i novog potpredsednika DSS-a. U severnoj Mitrovici su
sudije srpske nacionalnosti provalile u zgradu suda i na njoj istakle
srpsku zastavu. To su sudije koje su pre nekoliko dana izvele perfor-
mans su|enja {efu UNMIK-a, Rikeru. Zanimljiva je presuda, koja glasi
- Osu|uje se na do`ivotnu robiju, bez prava `albe.
Po~etkom ove nedelje, Helsin{ki odbor za ljudska prava u Srbiji, uz
podr{ku Fonda za otvoreno dru{tvo, organizovao je razgovor posve}en
odnosima Srba i Albanaca. Tamo su govorili i predsednica Helsin{kog
odbora, Sonja Biserko, Radmila Trajkovi} i gospo|a Latinka Perovi}.
Sonja Biserko:
Iza nas su tri nedelje nove realnosti, otkada je Kosovo formalno postalo
nezavisno. Bez obzira na taj o~ekivani ishod u vezi sa statusom Kosova,
beogradske vlasti su reagovale smi{ljenim planom destabilizovanja
~itavog regiona. U senci kosovske nezavisnosti, vlada Srbije i najja~a poli-
ti~ka stranka u Srbiji, Srpska radikalna stranka, poku{ale su da diskredi-
tuju rezultate predsedni~kih izbora, da proglase Tomislava Nikoli}a
moralnim pobednikom i da blokiraju evropski put Srbije. Brutalnost
destrukcije stranih predstavni{tava, osim {to je imala za cilj da poka`u
svetu da Srbija ne pristaje ni na kakva pravila, bila je usmerena i na za-
stra{ivanje doma}e javnosti. Na sre}u, to nije uspelo, a kako vreme
proti~e, sve je jasniji otpor neodgovornoj i iracionalnoj politici vlade.
Me|utim, jo{ nisu isklju~ena neprijatna iznena|enja, kojima ova sve
slabija vlast, sada ve} u ostavci, mo`e da pribegne. Utoliko je va`nije da se
na javnoj sceni poka`e {to ve}i otklon od poku{aja destabilizacije zemlje.
Po svemu sude}i, srpska vlada je pre{la crvenu liniju tolerancije
me|unarodnih aktera. To se vidi po njihovim reakcijama i upozorenjima.
Istovremeno, pona{anje albanske strane bilo je vi{e nego uzdr`ano, {to
sve zajedno doprinosi odr`avanju mira i stabilnosti na Kosovu.
Jedna od reakcija je prijem tri balkanske zemlje po ubrzanoj proceduri u
NATO, {to govori da se Srbija i dalje percipira kao faktor nestabilnosti. I
na kraju, va`no je podsetiti na ulogu Rusije u nedavnim zbivanjima. Mo`e
se konstatovati da je Rusija neprimereno instrumentalizovala Srbiju za
Radmila
Trajkovi}
svoje spoljnopoliti~ke strate{ke ciljeve. Zbog navedenih razloga, na{
dana{nji razgovor je izuzetno va`an, prvenstveno u kontekstu
racionalnog prihvatanja realnosti i definisanja nacionalnog i dr`avnog
interesa u novim okolnostima. Jedan od njih je svakako tretiranje
Albanaca kao suseda i partnera u jo{ slo`enim regionalnim okolnostima.
To }e svakako pomo}i i Srbima na Kosovu da se integri{u u kosovsko
dru{tvo i institucije.
Radmila Trajkovi}:
Kada je predsednik Tadi} oti{ao na sednicu Saveta bezbednosti sa
zahtevom da Savet bezbednosti poni{ti jednostrano progla{avanje neza-
visnosti Kosova i Metohije, ja sam znala da }emo mi Srbi, na`alost, te
poruke razumeti na najprimitivniji na~in. I odmah smo imali ru{enje
carinskih punktova i izjavu ministra za Kosovo i Metohiju, gospodina
Samard`i}a, koji je kazao da je to legitimno i u skladu s politikom vlade.
To je potpuno suprotstavljeno Rezoluciji 1244 i ja sam zabrinuta za sud-
binu Srba ispod Ibra. Projekat preseljenja Srba ispod Ibra na sever je nere-
alan, jer svi znaju da ih ima vi{e od osamdeset hiljada i da ne postoji infra-
struktura, niti sever ima kapacitet da prihvati te Srbe. Taj etni~ki
in`enjering me potpuno pora`ava. Bojim se da u Beogradu jo{ postoji cen-
tar koji nastavlja politiku etni~kog pristupa u re{avanju tako te{kog
problema. Predsednik vlade Ko{tunica }e ostati upisan u istoriji kao
~ovek koji je sru{io Milo{evi}a, ali i kao premijer u ~ije vreme je Kosovo
dobilo nezavisnost. Ja razumem njegovu frustraciju, ali ne razumem opre-
deljivanje za Ruse. ^ini mi se da u glavama u Beogradu preovladava
hladnoratovsko razmi{ljanje, u kojem je taj most na Ibru do`ivljen kao
berlinski zid.
Iz Beograda previ{e srame`ljivo obja{njavamo prednosti Evropske unije i
NATO-a. Komentar iz Beograda je - Mi smo neutralni, ne mo`emo u NATO,
oni su ubijali na{e. To nije sporno, iracionalnog pona{anja je bilo previ{e
na svim stranama, ali nikada nisam prihvatila ni Albance koji su govorili
- Mi ne mo`emo nikada sa Srbima zato {to su oni ubijali na{e. Ni ja ne}u
da ka`em - Nikada ne}u da razgovaram s Albancima zato {to su nas oni
ubijali. Svi pla~emo na svome groblju, ali mora da se povu~e crta i da svi
zajedno vidimo {ta }emo da uradimo za `ive ljude. I umesto da radimo na
terenu, na pribli`avanju tim ljudima koji najdirektnije mogu da nam
pomognu, mi smo se potpuno povukli i opredelili za hladnoratovsku pri~u
i to je odnelo svu energiju svih Srba, na`alost i dela intelektualne elite
ovde, u Beogradu. Ja `elim da se zahvalim Sonji, zato {to je ona mnogo
394
14.0
3.0
8. puta skretala pa`nju na polo`aj Srba ispod Ibra. Potrebni su nam napori
svih dobrih ljudi.
Ne shvatam i neprijatno mi je {to iz pozicije Srba s Kosova, u Beogradu
moram da ka`em da nije smela da se pali ameri~ka ambasada. Dole je za
to vreme bilo stra{no. Nikada nisam imala tako jak ose}aj da neko mo`e
da nas pobije. A ti Amerikanci su 17. marta 2004. iza{li na ^aglavicu,
pucali i spre~ili paljenje na{ih ku}a. A ovde iza|e neki ministar i ne
shvataju}i {ta simboli~ki zna~i jedna ambasada ka`e - [ta je nekoliko nji-
hovih prozora prema na{em gubitku od petnaest odsto teritorije? Vi ste
jednu velesilu doveli u poziciju da njihov ambasador svoju porodicu ne
sme da dovede u Beograd. Za{to svi zajedno, a pre svih predsednik i pre-
mijer, ne skupimo hrabrost da se izvinimo svima kojima smo spalili
ambasade? Ja ka`em - mi, zato {to su to radili na{i sunarodnici, bez obzira
na to ko su, kakvi su, navija~i ili nenavija~i, ali nismo ih spre~ili. I ja bih
zaista volela da vidim predsednika Tadi}a da javno ode kod ameri~kog
ambasadora da se izvini i da mu ka`e da njegova }erka slobodno mo`e da
se vrati. Postoji mnogo stvari koje moramo da re{imo za dobrobit svih nas.
Me|unarodna zajednica je zabrinuta i pripremama NATO-a da prevre-
meno primi u ~lanstvo Hrvatsku, Makedoniju i Albaniju. To je bilo o~eki-
vano, jer radikalizam Srbije je jasno pokazan i oni se boje mogu}ih post-
izbornih de{avanja ako radikali osvoje vlast. Zavr{i}u onim {to je
gospodin D`uda ju~e napisao u Blicu - Na Kosovu i Metohiji je u~injen
presedan, ali postoje i presedani enklava. Moram da pohvalim gospodina
D`udu, koji ~esto dolazi u Gra~anicu, vi{e od mnogih iz Beograda. U tom
tekstu on ka`e da od 1600. godine postoji {panska enklava na teritoriji
Francuske. U tom smislu, ja o~ekujem da }ete svi zajedno da nam
pomognete da Srbi s Kosova i Metohije na|u odgovor na pitanje svog
opstanka. Najve}i interes Srbije je opstanak Srba i o~uvanje kulturne i
duhovne ba{tine. Nadam se da }emo imati vi{e ovakvih sastanaka,
svakako i s Albancima, i na Kosovu i ovde i da }emo na}i odgovore na
mnoge izazove, koji su opteretili na{e odnose u pro{losti, ali se moraju
re{avati da bismo svi `iveli normalnije.
Latinka Perovi}:
Mi imamo politi~ku nomenklaturu koja je u groznici i koja tu groznicu
`eli da projektuje na ~itavo dru{tvo. Imamo dru{tvo koje je u izvesnom
zaptu, koje zapravo nema slobodu ni da pita, ni da komentari{e, ni da
poka`e svoju pravu volju, da poka`e uzdr`anost prema ovoj vrlo ozbiljnoj
Latinka
Perovi}
situaciji. Ja celu stvar vidim kao kraj istorijskog procesa koji traje kroz
~itav dvadeseti vek, od balkanskih ratova do ove zavisne nezavisnosti. Ali
kraj tog istorijskog procesa ne mora biti kraj istorije za Srbiju, a naro~ito
ne kraj istorije srpsko-albanskih odnosa. Tu je vrlo va`no ono {to karakte-
ri{e politi~ku nomenklaturu u Srbiji, {to ste svi vi nazvali njenom odvo-
jeno{}u od realnosti. Ona ra~una s nekim nepostoje}im pretpostavkama.
Jedna od tih pretpostavki je da ta nezavisnost ne}e uspeti, da je to neka
improvizacija, da }e oti}i u zaborav. Kao istori~ar mislim da je to veoma
opasna logika. Istorija nikada ne stavlja sve na jednu kartu.
Na{a dr`ava je tako|e postala nezavisna voljom velikih sila. Jedan ~ovek
velikog politi~kog formata kao {to je Mihail Gorba~ov, pre 17. februara je
rekao - To }e biti razbojni~ka dr`ava. Lajo{ Ko{ut je to govorio za na{u
dr`avu - Srbija je hajdu~ka, razbojni~ka dr`ava. Pominjem to zato da
bismo mogli svoju energiju da koncentri{emo na ne{to racionalno, {to bi
bilo korisno za Srbe na Kosovu i za njihove odnose s Albancima, a {to bi
bilo korisno i za Srbiju. I to postavljanje dileme - ili Kosovo ili Evropa, ma
u kojoj varijanti se to izgovaralo, za mene je dokaz da mi pravu evropsku
perspektivu jo{ nemamo, jer nismo u stanju da zamislimo te odnose izvan
odnosa sukoba. Jo{ kao ultima ratio ovde opstaje ono {to je pomenula
gospo|a Trajkovi}, a to je taj etni~ki in`enjering. I to je zaista
pora`avaju}e nakon svega {to se dogodilo, nakon ratova u kojima smo
videli taj in`enjering na delu. Na kraju, vidimo te nesre}ne ljude, koji jo{
`ive i{~upani iz svoga zavi~aja, a mi jo{ odr`avamo u ̀ ivotu jedan politi~ki
projekat etni~kog zaokru`enja, zbog ~ega zaista rizikujemo da
postanemo faktor nestabilnosti u regionu i da po~nemo da privla~imo
pa`nju sveta samo kao proizvo|a~i haosa. Mislim da je to ne{to {to mo`da
svaki gra|anin u ovom zaptu ne sme glasno da artikuli{e, ali o svemu
tome veoma ozbiljno razmi{lja.
I to {to upozoravamo na ove stvari nisu nikakve ucene, nego je pitanje da
li mi sami, ovde u Srbiji, mo`emo da postanemo dr`ava u kojoj vlada pravo
i koja je sposobna za nove perspektive odnosa u regionu ili ostajemo
zarobljenici te politike koja je u jednom veku tri puta do`ivela istorijski
poraz. To je ta politika velike dr`ave i objedinjavanja celog srpskog
etni~kog prostora u granicama jedne dr`ave. ̂ ini mi se da je Kosovo samo
sna`no ogledalo u kome se vide sve na{e duboke nedoumice, krize,
zablude. U svakom slu~aju, jo{ traje na{ sukob s vremenom, koji po~inje
polovinom osamdesetih godina i evo, mi na njemu uporno istrajavamo,
umesto da ka`emo - jedna politika je do`ivela poraz i mi smo zaista du`ni
396
14.0
3.0
8. da napravimo njen bilans i da na tom bilansu zasnujemo strategiju. S
velikom pa`njom sam slu{ala sve {to je re~eno i ne kajem se {to sam danas
napustila biblioteku i do{la da ovo ~ujem.
Svetlana Luki}:
Bile su ovo istori~arka Latinka Perovi}, politi~arka s Kosova Radmila
Trajkovi} i Sonja Biserko iz Helsin{kog odbora, a u nastavku
Pe{~anika ~u}ete Ivana ^olovi}a. Da bi pripremio Vesti broj 14, Ivan je
morao da pro~ita {est stotina strana, ali kakvih.
Ivan ^olovi}:
Da, i ja mislim da glavno pitanje glasi: za{to je Srbija izgubila Kosovo,
odnosno, mo`e se i tako re}i, za{to ta teritorija od pre neki dan samo za-
uvek ostaje u Srbiji, ali ne i na neki drugi na~in. ̂ uli smo, a i dalje slu{amo
{ta o tome misle politi~ari, analiti~ari, popovi i navija~i. Rodoljubivi pisci
i drugi umetnici, valjda slute}i kuda stvari idu, jo{ ranije su se izjasnili o
uzrocima ovog gubitka. Vidimo da se molepstvija, politi~ke deklaracije i
govori, parole na transparentima i kamenice takozvanih navija~a
uglavnom sla`u u tome da je Kosovu data nezavisnost, to jest da je ono,
kako se naj~e{}e ka`e, "oteto" Srbiji, samo zato {to to odgovara interesima
Amerike i drugih zapadnih sila. A sila boga ne moli.
Ali {ta o tome ka`e na{a nauka? Da li ona ima neki druga~iji ili bar
uverljiviji odgovor na pitanje {ta je dovelo do toga da Srbija izgubi Kosovo?
Gde }emo, ako ne u nauci, da potra`imo oslonac za trezveno i, kako bi se
danas reklo, odr`ivo razmi{ljanje o kosovskoj i, uostalom, o svakoj drugoj
va`noj dru{tvenoj i politi~koj temi? Na na{u sre}u, srpski nau~nici vredno
rade, pa i na prou~avanju Kosova, a ponekad i objave rezultate svojih
nau~nih pregnu}a. Evo, upravo ovih dana - dakle, zaista u pravom
trenutku - pojavilo se u Beogradu obimno nau~no delo pod naslovom
Kosovo i Metohija, koje }e - kako stoji u predgovoru - "pomo}i da se orijen-
ti{emo u haosu tako slo`enih i sudbonosno va`nih problema Kosova i
Metohije, i osvetliti novi put ka prakti~nim re{enjima." To smo ~ekali, to
nam treba: nove ideje, nova orijentacija, nau~no utemeljena re{enja za
izlaz iz haosa.
A nau~na utemeljenost knjige Kosovo i Metohija je na prvi pogled van
svake sumnje. Njen autor je doktor Milovan Radovanovi}, istaknuti
geograf, profesor Beogradskog univerziteta u penziji, biv{i upravnik
Geografskog instituta Prirodno-matemati~kog fakulteta u Beogradu,
Ivan
^olovi}
biv{i direktor Geografskog instituta SANU, predsednik Srpskog geograf-
skog dru{tva, profesor Univerziteta u Banjaluci, nosilac medalje Jovan
Cviji}, po~asni ~lan Geografskog dru{tva Makedonije, saradnik Srpsko-
ameri~kog centra i Dr`avnog pregovara~kog tima za Kosovo i Metohiju.
Knjigu Kosovo i Metohija objavio je Slu`beni glasnik, dakle jedan od danas
najve}ih srpskih izdava~a, a na osnovu recenzije dva akademika,
Vladimira Stojan~evi}a i Milo{a Macure, s predgovorom doktora Mirka
Gr~i}a, redovnog profesora Geografskog fakulteta i s bele{kom o autoru
koju je napisao doktor Milan Bursa}, redovni profesor Prirodno-
matemati~kog fakulteta Univerziteta u Kosovskoj Mitrovici. Na kraju
studije prilo`eni su izvodi iz recenzija, bibliografija autorovih radova, tri
registra i desetak karata. Za sve to bilo je potrebno vi{e od {est stotina
stranica velikog formata. Impozantno, nema {ta.
^itaoca ove knjige mo`e dodatno da impresionira broj nau~nih oblasti
koje ona pokriva. Ve} podnaslov obe}ava izuzetno {irok nau~ni pristup
Kosovu i Metohiji: "Antropogeografske, istorijskogeografske, demo-
grafske i geopoliti~ke osnove". Ali, kad pro~ita sadr`aj i knjigu malo
pa`ljivije prelista, ~italac }e primetiti da je podnaslov mogao da bude i
mnogo du`i, i da je doktor Radovanovi} u stvari skromno odabrao samo
~etiri nau~ne discipline me|u mnogo vi{e disciplina, poddisciplina i
nau~no-istra`iva~kih oblasti na ~ije se metode i rezultate oslanjao u svom
radu o Kosovu. Poimence se pominju: geostrategija, geoekonomija, geo-
demografija, politi~ka geografija, kulturna geografija, etnografija, etno-
demografija, etnonomija, etnostatistika, etnopsihologija, etnokartografi-
ja, onomatologija, antroponomija, demopolitika, istorijska demografija,
politi~ka istorija, sociologija, etimologija, karakterologija, biometrija,
eugenetika, kulturna istorija, ekonomija... Verovatno su tu i druge disci-
pline ili nauke, koje su meni, u ovom prvom ~itanju, promakle.
Pa, dobro, do kog zaklju~ka o uzrocima gubitka Kosova za Srbiju doktora
Radovanovi}a dovodi ova retko vi|ena koncentracija raznolikog nau~nog
znanja? Otkud taj gubitak, kako je do{lo do njega? Kratko re~eno, Kosovo
je izgubljeno - otkriva nam ova interdisciplinarna studija - zato {to su Srbi
- kad su 1912. godine zaposeli tu teritoriju, dozvolili da na njoj ostanu
tamo{nji Albanci, umesto da ih odatle uklone, to jest da sprovedu tako-
zvano "trajno re{enje albanskog pitanja".
Ovaj zaklju~ak magistralne studije doktora Radovanovi}a u prvi mah
mo`e da izgleda suvi{e skroman, nesrazmeran ogromnom nau~nom
398
14.0
3.0
8. aparatu koji slu`i da bi se on izveo, i uz to neoriginalan. I, zaista, ni ideja
koja se u ovom zaklju~ku iznosi, ni termin kojim se ona opisuje: "trajno
re{enje" nisu novi. Ali to ni autor knjige ne pori~e, jer je njemu, nema sum-
nje, va`nija nau~na istina, nego to ko }e je prvi izneti i prvi ta~no for-
mulisati. Na primer, on ne krije da je misao o fatalno propu{tenim pri-
likama da se Srbi na Kosovu trajno i kona~no re{e Albanaca preuzeo od
Vase ^ubrilovi}a, tog, kako ga doktor Radovanovi} opisuje, "odli~nog
istori~ara... iskusnog revolucionara i odlu~nog pregaoca na polju obnav-
ljanja surovo ruiniranog Srpstva". On s odobravanjem navodi delove
jednog, kako bismo danas rekli, kultnog teksta iz 1937. godine, u kome
^ubrilovi} optu`uje tada{nje vlasti {to kosovskim Albancima, to jest
Arnautima, nije na vreme oduzeta zemlja, a oni proterani u Albaniju, nego
su u politici prema njima primenjivani evropski civilizacijski standardi i,
kako je ^ubrilovi} rekao, "Arnauti privikavani na zapadnoevropske poj-
move o privatnom posedu". Arnaute je njihova primitivna cvilizacija
nau~ila da osvaja~ zemlje uzima sve, a civilizovani Srbi, uspostavljaju}i
1912. svoju vlast na Kosovu, na ogromno ~u|enje samih Arnauta, ostavlja-
ju im i `ivot i imanje. I ko nam je onda kriv?
Po mi{ljenju doktora Radovanovi}a, ova ^ubrilovi}eva analiza i danas je
aktuelna, i danas ima vrednost misli vodilje. "Logika, autopsija, procenji-
vanje, zna~enje i red ~inilaca su do te mere ta~ni i potvr|eni razvojem
doga|aja do na{ih dana", ka`e on, "da predstavljaju egzaktan determin-
isti~ki (funkcionalni) sistem, kome se, osim demostatisti~ke komponente,
nema {ta ni dodati, ni oduzeti". Me|utim, zbog prevelike skromnosti auto-
ra ove knjige, ne smemo da previdimo njegov li~ni doprinos razradi i afir-
maciji ideja o re{enju albanskog pitanja na zdravim nacionalnim osnova-
ma, to jest njegovog trajnog re{enja. Lako je bilo Vasi ^ubrilovi}u krajem
tridesetih godina, kad su u Evropi ideje o trajnim re{enjima sukoba
izme|u rasa i naroda u`ivale ugled u velikom delu evropske nauke i poli-
tike. Danas, u svetu posle Au{vica, kad se, verovatno iz nekog nenau~nog
razloga, misli da je cena trajnih re{enja neprihvatljivo visoka, nau~nicima
i patriotima koji ih zastupaju treba mnogo vi{e hrabrosti. Ali, na svu
sre}u, doktor Radovanovi} mo`e da ra~una na podr{ku nekih ljudi u na{oj
javnosti i, {to je posebno ohrabruju}e, onih mladih ljudi koji se ovde sve
otvorenije zala`u za reviziju humanisti~kih i demokratskih dogmi - tih
ameri~kih izmi{ljotina - uklju~uju}i tu i mantru o jednakosti svih ljudi i
univerzalnosti ljudskih prava, onih mladih ljudi koji otvoreno sebe nazi-
vaju lepim imenima nacista i rasista, bele snage i rasne ~asti. Oni }e se
obradovati - bar pismeniji me|u njima - kad vide da autor ove knjige, kad
Ivan
^olovi}
govori o onome {to naziva "obnavljanjem Srpstva u kolevci srpske
dr`avnosti i kulture", pominje i "krvno" obnavljanje Srpstva, i to kao vrstu
- obnavljanje razli~ito od "demografskog" obnavljanja. Jer, kao {to }e rasno
i nacionalno svesni omladinci brzo shvatiti, jedno je imati dovoljno ljudi,
a sasvim drugo imati ~istu krv u njihovim venama.
Zna~aj ove magistralne studije nije mo`da u tome {to ona donosi sasvim
nove ideje, nego u tome {to starim dobrim idejama o rasama i nacijama i
njihovoj nemilosrdnoj borbi za ̀ ivotni prostor vra}a iz nenau~nih razloga
poljuljani ugled. Hrabro se dr`e}i objektivnih nau~nih metoda, ne
povla|uju}i zdravom razumu i ovde neumesnim moralnim obzirima, ne
robuju}i politi~koj korektnosti, doktor Radovanovi} nas u ovoj studiji
suo~ava sa su{tinom stvari, s ogoljenom istinom o ve~no istoj borbi naci-
je za ̀ ivotni prostor. Ona glasi: Mi ili Oni, a bolje Mi nego Oni. Ako se, pak,
dogodi da se s eliminacijom protivnika, to jest s trajnim re{enjem, zaka-
sni, kao {to se, na `alost autora ove studije, dogodilo na Kosovu, onda pre-
ostaje samo iznu|eno, provizorno re{enje u vidu podele teritorije. U pita-
nju je, obja{njava doktor Radovanovi}, "akutna konfrontacija dvaju civi-
lizacijski, sociolo{ki, demografski i razvojno inkopatibilnih dru{tvenih i
nacionalnih formacija na istom prostoru. Zato je teritorijalno
razgrani~enje jedino racionalno re{enje".
Ovo o "inkopatibilnim formacijama" mo`e nekome da izgleda kao citat iz
famozne Hantingtonove knjige o sukobu kultura. Hantington zaista misli
da se kulture sukobljavaju zato {to su razli~ite, ali on ipak ne govori o
hijerarhijskim razlikama me|u njima. Doktor Radovanovi} misli upravo
na takve razlike, koje se danas iz nenau~nih pobuda zanemaruju. Podela
Kosova koju on predla`e zapravo je podela na njegov varvarski i civilizo-
vani deo. Moto koji je on odabrao za jedno poglavlje ove knjige glasi ovako:
"Mogu ba{ i varvari ako se brojno namno`e, svoje kulturno naprednije
takmace imigracijom u masi poplaviti, surovom snagom i brojnom
nadmo}no{}u savladati i podjarmiti, pa sve nacionalne tekovine njihove
ili preoteti ili uni{titi". To je re~enica iz jednog predavanja profesora me-
dicine Milana Jovanovi}a Batuta, odr`anog 1900. godine. Batut u tom pre-
davanju uop{te ne pominje Kosovo, ali doktor Radovanovi} je uveren da se
ove njegove misli o varvarima i kulturno naprednom narodu odnose ba{
na Albance i Srbe, odnosno, kako on ka`e, "na imigracionu ekspanziju ci-
vilizacijski inferiornije populacije koja nasiljem i broj~anom predomi-
nacijom... uni{tava starosedeoce i ba{tinike". Pa kad civilizacijia ve} nije
umela da suzbije najezdu varvara na celoj teritoriji Kosova, dajte da joj
400
14.0
3.0
8. pomognemo da se povu~e na jedan njegov deo, s nadom da }e bar tu opsta-
ti. Sav civilizovani svet sigurno }e to prepoznati i kao svoj interes, a zaslu-
ga za njegovo razumevanje i solidarnost sigurno }e pripasti i nau~nim
delima poput studije Kosovo i Metohija doktora Milovana Radovanovi}a.
Svetlana Luki}:
Prvi intervju Aleksandra Molnara za Pe{~anik ~ekale smo jako dugo,
ali vide}ete da se isplatilo. Aleksandar Molnar je redovni profesor
istorije politi~kih i socijalnih teorija na Filozofskom fakultetu u
Beogradu, a pre nekoliko nedelja je iza{la njegova nova knjiga,
Opro{taj od prosvetiteljske ideje ustavotvorne skup{tine, koju je izdao
Dejan Ili} iz Fabrike knjiga. S Aleksandrom smo razgovarale o temama
koje je pokrenuo u svojoj knjizi: da li smo i kakvu revoluciju imali 5.
oktobra, kakve su posledice ustava koji smo doneli pre dve godine. I o
temi koja nas je veoma zanimala, a to je kakva se pore|enja mogu pra-
viti izme|u revan{izma u dana{njoj Srbiji i revan{izma koji se
pojavljuje u francuskoj Tre}oj republici i Vajmarskoj republici u
Nema~koj. Aleksandar Molnar citira i Lafajeta, koji je, kada je kao
dobrovoljac kretao u Ameriku da se bori protiv Engleza, izjavio, citiram
- Ube|en sam da nauditi Engleskoj zna~i slu`iti domovini, smem li re}i,
osvetiti je. Slu{ate Aleksandra Molnara.
Aleksandar Molnar:
^ini mi se da mi 5. oktobra 2000. godine jesmo imali revoluciju. Me|utim,
ve} naredni korak }e biti mnogo problemati~niji, da utvrdimo koje vrste je
bila ta revolucija, jer revolucija nije doga|aj koji traje nekoliko sati, neko-
liko dana ili nedelja. To je du`i dru{tveni proces, koji ima svoje
zakonomernosti. Zoran \in|i} u knjizi Jugoslavija kao nedovr{ena
dr`ava, a zatim i Vojislav Ko{tunica u mnogim ~lancima koje je pisao
devedesetih godina, zastupali su tezu da je pravi diskontinuitet i revolu-
cionarni nov po~etak mogu} samo pod pretpostavkom da onog momenta
kada je svrgnut stari re`im nove revolucionarne snage organizuju
ustavotvornu skup{tinu, donesu ustav i nakon toga stvore uslove za novi
pravac dru{tvenog razvoja. Me|utim, pokazalo se da su ove snage posle 5.
oktobra 2000. godine imale neke druge aran`mane s ostatkom starog
re`ima, koji je pustio niz vodu Slobodana Milo{evi}a i koji je o~igledno bio
vrlo va`an faktor na politi~koj sceni Srbije ve} u tu jesen 2000. Tako smo
do 2006. godine bili bez novog ustava.
Aleksandar
Molnar
^ini mi se da je u tom periodu do{lo do postepenog otupljivanja revolu-
cionarnog zamaha i da smo nakon toga po~eli polako da se kre}emo
unazad i time krenuli putem onoga {to sam nazvao rotacionom revoluci-
jom, a to je u stvari revolucija koja, nakon {to je zbacila stari re`im, po~inje
da se vra}a u stanje blisko starom re`imu ili da se ~ak kre}e dublje u
pro{lost. I danas smo u velikoj nedoumici kada treba da odgovorimo na
najelementarnije pitanje - {ta je bio cilj revolucionara 5. oktobra 2000. Da
li je to bilo svrgavanje re`ima Slobodana Milo{evi}a zbog samovolje, vla-
davine zarad svog i interesa njegove porodice i klijentilisti~ke strukture
koja je bila pod njim, ili je u pitanju bio obra~un s gubitnikom u ratu za
Kosovo, kako bi nove snage mogle da krenu ponovo da re{avaju isti onaj
zadatak na kojem je Slobodan Milo{evi} poklekao 1999. i zbog kojeg je
do{ao u priliku da bude smenjen, ne kao tiranin, {to je on objektivno bio,
nego kao propali nacionalni lider, koji nije uspeo u onome {to je obe}avao,
a to je bila realizacija kosovske etike?
Svetlana Luki}:
Rekli ste malo~as da rotaciona revolucija zna~i vra}anje unazad i mi to
jasno vidimo. Dodu{e, ne mo`emo da raspoznamo dokle unazad, ali
zanima me {ta je po vama zlatno doba Srbije, koje pred svojim o~ima
imaju nacionalni radenici ovoga ~asa?
Aleksandar Molnar:
^ini mi se da mo`emo lepo da raspoznamo jedan deo politi~kih snaga, to
je pre svega SPS, koji nema nikakvih problema da identifikuje zlatno
doba. Za njih je to najbli`a pro{lost, koja prethodi 5. oktobru 2000. godine,
Milo{evi}evo doba. Kada analizirate druge pozicije koje danas postoje,
vide}ete da postoji alternativno traganje za idealom u pro{losti, a taj ideal
bi mogao da se ome|i s jedne strane dobijanjem nezavisnosti Srbije 1878.
godine, a s druge po~etkom Prvog svetskog rata, 1914. godine. To je period
kada je Srbija bila samostalna, postojao je opipljivi suvereni vladar, ze-
mlja je bila etni~ki ~ista i kao takva priznata od tada{nje me|unarodne
zajednice. To su elementi koji govore o tom zlatnom dobu, ~iji je najbitni-
ji element ipak posve}enost kosovskoj etici, koja je 1912. godine dovela do
prisajedinjenja Kosova Srbiji. Ako posmatrate tu opciju, koju bih pre
svega vezao za Demokratsku stranku Srbije, ~ini mi se da je vra}anje toj
tradiciji ono {to stoji iza ovog rotacionog kretanja revolucije. Dakle,
vra}anje u socijalno-politi~ku zbilju devetnaestog veka, koja danas nije
mogu}a, ali koja ima odre|ene elemente na osnovu kojih se ~ini
402
14.0
3.0
8. po`eljnom i zaista mo`e da poslu`i kao svestan ili nesvestan ideal kome
treba te`iti i koji onda igra odre|enu ulogu na politi~koj sceni Srbije.
Kada se ustav donese kroz sazivanje ustavotvorne skup{tine, kroz vrlo
naporan i komplikovan rad, koji na kraju zaista proizvede kompromisnu
sliku vladaju}ih vrednosti i po`eljnih institucija u jednoj zemlji, takva
slika prelazi u stanovni{tvo i po~inje da vr{i funkciju dru{tvenog ugovora.
Me|utim, u tada{njem DOS-u su procenili da ne treba donositi ustav, a
o~igledno je da je u tom momentu trajala borba pre svega izme|u dve opci-
je, Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije, odnosno izme|u
njihovih personifikacija u Zoranu \in|i}u i Vojislavu Ko{tunici. I jedna i
druga strana vi{e su volele da imaju odre{ene ruke, da se ne optere}uju
novim institucijama, nego da na neki na~in poku{aju da razre{e politi~ke
sukobe neformalno, uz pomo} poluga vlasti koje su pretekle iz starog
re`ima. Tako smo taj momenat propustili. I od leta 2006. godine se javlja
sasvim druga~iji problem - kona~no re{avanje pitanja Kosova i Metohije.
Dono{enje ustava je deo te pri~e, ne ove revolucionarne, nego zapravo kon-
trarevolucionarne, jer je ovde pre svega bilo bitno postaviti osnove za
borbu protiv me|unarodne zajednice, pogotovo protiv Evropske unije, i
zadr`ati Kosovo.
Umesto da ustav poslu`i kao dru{tveni ugovor i socijalni integrator srp-
skog dru{tva, mi smo 8. novembra 2006. godine dobili ustav koji je pre
svega kanonizovao i u moderni politi~ki govor preveo kosovsku etiku i
celokupnu partijsku politi~ku elitu ove zemlje, s nekoliko malobrojnih ali
~asnih izuzetaka, postavio u jedinstveni front za odbranu Kosova i u
funkciju jedne teritorije, koja danas nije pod kontrolom Srbije. Zna~i da je
dono{enje tog ustava bilo deo anga`ovanja Srbije na spoljnopoliti~kom
planu, a ne na unutra{njepoliti~kom, {to je uobi~ajeni smisao svakog
ustava.
Suverenitet je ovla{}enje da se upotrebi sila u razre{avanju problema koji
se na drugi na~in ne mogu razre{iti. U tom smislu koncepcija suverenite-
ta, iako nigde nije definisana u ustavu, podrazumeva da republika Srbija
mo`e da upotrebi silu na svojoj teritoriji i u okviru svojih granica, tako da
samoproklamovanje suvereniteta u onom segmentu koji se ti~e Kosova i
Metohije zna~i bukvalno obavezu dr`avnih organa da primenom sile
obezbede egzistenciju ove pokrajine, kako je ustav naziva, u okviru Srbije.
U tom smislu, ono {to je uradio Tomislav Nikoli} kada je bio izabran za
predsednika skup{tine Srbije 2007. godine, jeste bilo konsekventno ~ita-
Aleksandar
Molnar
nje ustava. On je otvoreno rekao da je u Srbiji neophodno uvesti vanredno
stanje. Mogao je da ka`e da je potrebno uvesti i ratno stanje i ne bi
pogre{io. Ali, u tom momentu jo{ nije bilo progla{enja nezavisnosti
Kosova.
Ustav Srbije bez dileme obja{njava da suverenitet Srbije zna~i obavezu
dr`avnih organa da brane Kosovo i Metohiju, ako treba i silom.
S druge strane, danas u Srbiji postoje vladaju}e stranke koje nas svojom
mirotvornom retorikom ube|uju kako to nije pravo zna~enje ustava, tako
da postoji nedoumica {ta se uop{te ustavom htelo. Predizborna kampa-
nja gospodina Nikoli}a je bila usmerena ka tome da bira~e ubedi kako
Srbija vi{e ne}e ratovati. Moje pitanje je ~emu onda uop{te insistiranje na
tom suverenitetu, ako mi nemamo konsekventnu dr`avnu politiku, ratnu
politiku, koja bi bila na visini tog ustava. Me|utim, koncepcija suvere-
niteta ima jo{ jedan, jednako bitan deo koji se odnosi na unutra{nje poli-
ti~ke prilike u Srbiji bez Kosova i Metohije. Predvi|eno je da gra|ani na
izborima vr{e prenos suvereniteta, koji je u njihovom posedu, na pred-
stavnike suverene vlasti. Taj prenos suvereniteta iz ruku gra|ana u ruke
poslanika te~e tako da sami predstavnici nisu odgovorni gra|anima za to
kako }e upotrebljavati suverenitet koji im je poveren, dakle, na osnovu
kojih obaveza }e vr{iti tu vlast, nego oni treba da obavljaju vlast u skladu
s onim {to od njih tra`i rukovodstvo partije u kojoj su ~lanovi. Dakle, ta
rukovodstva }e interpretirati {ta je interes Srbije i na koji na~in taj interes
treba da se sprovodi.
Ako sad spojimo i jednu i drugu komponentu ovoga o ~emu sam govorio,
o me|unarodnom i unutra{njem pravnom aspektu koncepcije suverenite-
ta, dolazimo do zaklju~ka da je koncepcija suvereniteta srpskog naroda
koji brani Kosovo i Metohiju potpuno neovisna o tome {ta misle gra|ani
Srbije. Ustav u tom smislu suverenitet iz pravne kategorije pretvara u
eti~ku kategoriju, po kojoj je ponovo kosovska etika ta koja utvr|uje ci-
ljeve i zadatke srpskog naroda, pre svega na Kosovu i Metohiji.
Srbija nije prva zemlja koja je izgubila deo teritorije. Poku{ao sam da u
svojoj knjizi uka`em na pozitivan primer Tre}e republike u Francuskoj.
Na po~etku Tre}e republike Francuska je bila u ratu s Prusijom, Prusija je
bila mnogo uspe{nija i vrlo brzo Francuska je morala da kapitulira.
Potpisan je mir, u kojem je Francuska bila prinu|ena da preda dve svoje
pokrajine, Alzas i Lorenu, koje su reintegrisane u novouspostavljeni Drugi
404
14.0
3.0
8. Rajh. Amputacija ove dve pokrajine je do`ivljena u Francuskoj kao prvo-
razredna nacionalna sramota. Meni je imponovala zrelost partijske poli-
ti~ke elite u Francuskoj, koja je bila spremna da se pomiri s tim porazom
i da shvati da bilo kakav revan{izam mo`e biti kontraproduktivan za
Francusku. Ne samo da revan{izam ne}e vratiti ove dve pokrajine, nego }e
ugroziti krhke temelje demokratije koja je uspostavljena u Francuskoj po
slomu bonapartisti~kog re`ima. Francuska je tada pod civilnu kontrolu
stavila vojsku i sve politi~ke institucije. Vrednosti gra|anskog `ivota su
prevladale i nisu dopustile Francuskoj da ode u bilo kakvu ratnu avantu-
ru. U tom smislu su bitna pore|enja izme|u Tre}e republike i
postmilo{evi}evske Srbije i dobro je imati na umu dva razli~ita raspleta
doga|aja, onaj u Francuskoj i ovaj u Srbiji. Zrela politi~ka elita zna do koje
granice mo`e da ide u za{titi nacionalnog digniteta, a {ta je autodestruk-
tivni izazov koji vodi nekom obliku uspostavljanja starog re`ima.
Revan{izam je kao politi~ka akciona ideologija efikasan na kratak rok, on
mo`e da mobilizuje gra|ane u ratnim uslovima, ali u uslovima u kojima
nema nikakve {anse da po~ne rat i ostvari se revan{, revan{izam je kon-
traproduktivan. On podriva demokratske institucije.
Kada razmatrate bonapartisti~ku Francusku, vide}ete da su ratni avantu-
rizam i relativni uspesi Luja Napoleona, do fatalnog francusko-pruskog
rata podgrevali ratobornost gra|ana. Kada pogledate svedo~anstva iz
1870. godine, vide}ete da je rat protiv Prusa bio neverovatno popularan.
Francuzi su `eleli da zarate i smatrali su da je to sjajna stvar - ratovati i
harati, plja~kati po Prusiji. Me|utim, laka pobeda koju su ostvarili Prusi i
progla{enje Drugog Rajha u Versaju, svi ti {okantni prizori uverili su
Francuze da je ono {to su pri`eljkivali u stvari bila ogromna zabluda. To
prosve}ivanje se de{avalo mo`da vi{e na nesvesnom nego na svesnom
nivou stvaraju}i defetisti~ki potencijal u dru{tvu. ^ini mi se da to sada
imamo u Srbiji. Posle entuzijazma koji je postojao za ratove u Hrvatskoj,
Bosni i na Kosovu, posle svih dubokih poraza, u Srbiji je uhvatio korena
defetizam.
Istorija Tre}e republike pokazuje razdvajanje defetizma od pacifizma i
pacifizam na prelasku iz devetnaestog u dvadeseti vek postaje samostal-
na snaga. Dakle, to je centralno mesto gra|anina, koji ne `eli da ratuje
zbog blagodati `ivota koji vodi, ali i zbog toga {to shvata da u civilizo-
vanom stanju u kojem `ivi on, `ive i drugi ljudi, van njegove zemlje. Rat
postaje shva}en kao stanje inkompatibilno sa sre}om drugih ljudi, sa civi-
lizovano{}u. Naravno, to ne zna~i defetizam i u momentu kada rat po~ne
Aleksandar
Molnar
zaslugom druge strane. Francuska je u Prvom svetskom ratu pokazala da
je spremna, kada je to neophodno. Pacifizam je bio kompatibilan s odbra-
nom sopstvene zemlje i vrlo herojskim dr`anjem Francuza u Prvom svet-
skom ratu.
[ta je bio presudan faktor koji je doveo do pobede demokratije u Tre}oj
republici? Jedna od prvih stvari koje su u~injene bila je reforma obrazo-
vanja, kojom je mladi nara{taj Francuza preokrenut ka svetovnim,
lai~kim problemima. To obrazovanje je bilo pro`eto veoma jakim
nacionalizmom, ali on nije bio militantan, ve} su to ud`benici u kojima, na
primer, mladi Fransoa putuje po Francuskoj i upoznaje njene gradove.
Dakle, to je bio nacionalizam u smislu integracije Francuske, koja na taj
na~in kompenzuje teritorijalne gubitke. Druga, mnogo ozbiljnija strana te
reforme bila je eliminacija religioznog pokreta~a ratova. U Vajmarskoj
republici je vladao nacionalsocijalizam, koji je bio zamena za religiju. Tu
je apokalipti~ka matrica hri{}anstva bila istrgnuta iz konteksta i
poslu`ila kao poja~iva~ antisemitskih nastojanja i projekta ovladavanja
svetom, koji je odgovarao biblijskoj viziji uspostavljanja bo`jeg carstva na
zemlji i pobede nad Antihristom.
Francuska je uspela da se ophrva s problemima revan{izma tako {to je
religiju potisnula u privatnu sferu. Ona nije po~ela rat protiv hri{}anstva,
ali je postigla da javna sfera funkcioni{e slobodno od religije, {to je
omogu}ilo da u politi~kom ̀ ivotu budu nametani samo svetovni problemi
i svetovna re{enja.
Revan{isti~ki sentiment je u nema~koj Vajmarskoj republici bio mnogo
ja~i i o~igledno je da je imao mnogo ve}eg uticaja na formiranje
desni~arske opozicije, pre svega Nacionalsocijalisti~ke partije, i u tom
smislu, dakle, imamo ne{to {to podse}a na Srbiju. Dakle, revan{isti~ki
impuls u dana{njoj politi~koj eliti nije prevladan i mi vidimo razmi{ljanje
da li revan{izam treba da bude neka vrsta zvani~ne politike Srbije. Da rezi-
miram, francuska Tre}a republika u periodu od 1870. do 1914. godine
zna~ajan je primer kako politi~ka elita mo`e da konsoliduje demokratske
institucije. S druge strane, imamo negativno iskustvo Vajmarske repub-
like, koje pokazuje da revan{izam mo`e da stvori monstruoznu opozi-
cionu varijantu, koja na du`i rok ima autodestruktivno dejstvo. Posle
Prvog svetskog rata Nema~ka je izgubila teritoriju koja proporcionalno
odgovara na{em gubitku Kosova, oko dvanaest odsto svoje teritorije, a
posle 1945. je izgubila skoro tre}inu teritorije. Vidite kako je revan{izam,
406
14.0
3.0
8. prvo jalov, a posle metastaziran, kontraproduktivan sa stanovi{ta
nacionalnog interesa, jer na kraju vodi do potpunog sloma i neuporedivo
gore nacionalne sramote od one koja je izvorno bila naneta.
@eleo sam da poka`em da postoje pozitivni i negativni primeri i da bi
odgovorniji deo politi~ke elite Srbije trebalo da pred o~ima ima istorijske
primere suzbijanja revan{izma.
Sada{nja paraliza politi~kog `ivota u Srbiji odslikava tu jalovost. Mi
`elimo da se revan{iramo i po meni je tekst ustava iz 2006. godine
revan{isti~ki tekst, u kojem se projektuje da je Srbija ponovo jedna i
nedeljiva. Me|utim, nema nikakve opipljive mo}i koja bi to mogla da
ishoduje. U takvoj situaciji zrelost politi~ke elite }e mo}i da se meri upra-
vo njenom sposobno{}u da skine revan{isti~ku retoriku s dnevnog reda i
da nametne ciljeve koji mogu da budu realizovani, koji }e omogu}iti
porast prava i blagostanja gra|ana i op{te sigurnosti. Sve su to neodlo`ni
zahtevi, koji danas stoje pred onim delom politi~ke elite koji bi morao da
bude svestan konsekvenci onoga {to je od 2006. naovamo bila jalovo
revan{isti~ka politika.
Svetlana Luki}:
Milo{evi}evi drugovi su 11. marta i{li na poklonjenje ~oveku pod lipom.
Svetlana vam ~ita deo najnovije kolumne, Pe{~ani sprud, koju Teofil
Pan~i} pi{e za sajt Pe{~anika.
Teofil Pan~i}:
Raport pod lipom
I tako rok}e, smrdi, {tampa novine,
on, "otac na{", "patricij", "stup domovine"!
"Na{ barjak", "uzor mu`" i "idejno nam sidro"!
o strvino, o gade, o polipe, o hidro
tu pjesmu punu psovke, prezira i gada
pribijam ti k'o nadgrobni natpis,
da prolaznika svakog zape~e ko lapis,
da govori nad ovim `ivim grobom kao zapis,
tog na{eg stanja kad su sive hulje
ban~ile po knjizi na{oj duge no}i pijane
i kad je glupost bezglavih re~enica
puzala po nama kao stjenica!
Teofil
Pan~i}
(Miroslav Krle`a: Nad otvorenim grobom, tu`ni zbore)
I tako je jedanaestog dana marta leta gospodnjeg 2008, nad zatvorenim
grobom, tu`ni zbore, pod onom lipom po`areva~kom, Ivica Da~i}, Gazdin
vredni |a~i}, govorio i govorio dok je neki vetri} pirkao s dunavske strane
i razvejavao mu nesta{ne {i{kice, zborio je svejednako potresen i zgro-
mljen jednom smr}u - dvogodi{njakinjom ve}, a kao da je ju~e bilo, smr}u
jednog tako|e "oca na{eg", "patricija" i "stupa domovine", kreatora i diri-
genta njenih najsramnijih dana. I {ta }e nam to re}i Da~i} Ivica u svome
poetskom nadahnu}u? Mada, da se odmah razumemo, nije se Da~i}
nikakvim "nama" obra}ao, no je podnosio raport svom vrhovnom koman-
dantu, jedno tako reku} anualno izvije{}e o stanju stvari s ove strane
ni{tavila. Ali nema veze, to {to mu je rekao, dobro mu je rekao, a vredelo bi
da i mi to oslu{nemo. Re}i }e, naime, Da~i} kako je "u me|uvremenu poli-
tika koju je (S. M.) vodio tokom devedesetih do`ivela 'moralnu i politi~ku
satisfakciju'", pa }e to zorno potkrepiti ovako: "To se najbolje vidi u izjava-
ma svih ~lanova dr`avnog rukovodstva koji kad govore o Kosovu i
Metohiji govore na isti na~in kako smo mi vodili politiku u tom periodu"
(Beta, po Danasu od 12. 3. 2008).
Da~i} je Ivica, dakle, posve zadovoljan politikom aktuelnih srpskih vlasti,
ili bar njenim "patriotskim" aspektom - a drugoga aspekta tu jedva i da
ima - pa to svoje zadovoljstvo prenosi vrhovnome, tamo negde dole, u blizi-
nu u`arenog sredi{ta Zemlje, spokojno prime}uju}i kako je to zapravo ona
ista politika, samo se sada malko druga~ije zove. E sad, kada neko u
Pe{~aniku ili tako negde izrekne ne{to sli~no (mada s mnogo manje zado-
voljstva), kada ka`e da je najve}i problem s ovim {to nepodno{ljivo mnogo
li~i na ono (pa }e mu i ishod biti isti, samo jo{ gori), onda se svi ljute, i
najbla`e {to }e{ ~uti o tome jeste da se radi o ogromnome preterivanju.
Kada, me|utim, Da~i} Ivica autoritativno ustvrdi iliti dijagnostifikuje to
isto - a on bar valjda zna o ~emu govori: ta, bio je tamo, mesio je i on to krva-
vo testo, eno se uflekao do iznad lakata - onda to pro|e nekako ugluho i
bez ikakvih komentara, nit' ko da odobri, nit' ko da opovrgne, nego kao da
je svima silno neprijatno, pa bi hteli da se cela stvar nekako zaboravi, da
se jastukom ugu{i, bez glasa, bez traga. Jer Da~i} Ivica, hvali{u}i se svome
vrhovniku, zapravo izgovara nedozvoljeni tekst, nedozvoljen ba{ zato {to
je tako blizu istine. Mo`e{ lepo da zamisli{ sve one de-es-esovske i ostale
salonske protuhice kako se mr{te, znoje, stri`u u{ima i kolutaju o~ima, ne
znaju}i {ta bi rekle: da se slo`e ne mogu, jer zaboga, "bili su i oni protiv
Milo{evi}a" (na svoj delikatan i diskretan na~in), a da se usprotive, pa to
408
14.0
3.0
8. tek ne mogu, jer niti imaju su ~im, niti bi im to bilo oportuno, jer oni
najbolje znaju da je ovo isto {to i ono, osim {to je jo{ lu|e, samim tim {to
se ponavlja ("kao farsa"), i {to se ~ini deset godina nakon svega, {to je ve}
posebna forma mahnitosti, do koje se Da~i} i njegov vo|a ipak nikada nisu
bili dovinuli.
Nije da nam je Da~i} rekao bilo {ta {to ve} nismo znali, ali lepo je {to smo
to ~uli ba{ iz njegovih usta, jer iz njih to do|e nekako kao verifikacija, kao
overa, izdata od eksperta, od insajdera, od ~oveka koji zna. Ne{to kao kad
obradi{ neku Hendriksovu pesmu, pa ti duh Hendriksov, a kroz usta, reci-
mo, njegovog basiste, o~inski poru~i: "Hej, mali D`o, lepo si ti to odsvirao!
Isti ja iz mla|ih dana!"...
Predizborna kampanja samo {to se nije zahuktala, brzo }e ove Da~i}eve
zen-misli prekriti ruzmarin, snjegovi, {a{ i kakofonija besomu~nog brblja-
nja, a to je povelika {teta, jer Da~i} nam je - mada mu nije takva bila na-
mera, ali ko mari - dao dragoceni naputak, klju~ za odgonetanje va`ne
{ifre. Poslu{aj, dakle, {ta se govori, pogledaj, dakle, {ta se ~ini, pa svaku
re~ i svaki ~in provuci kroz mentalnu da~i}-ma{inu, precizno odmeri bi li
Ivica to odobrio ili ne bi, da li bi se time pohvalio onome tamo pod onom
lipom, pa }e{ znati o ~emu se radi. Onaj {to mu je Da~i} bio a|utant uzdi-
gao se na Kosovu i Metohiji, i Kosovo i Metohija su ga sahranili, a umalo
da i Srbiju sahrane s njim. Ovo {to se sada rastelalilo i razgalamilo, sav taj
radikalski i osobito "narodnja~ki" ba{ibozluk, od iste je bofl-tkanine skr-
pljeno, i istom se zaludicom povazdan bavi, jer im je to najbolji na~in da ne
rade ni{ta suvislo i korisno, a da emituju utisak kod neukih kako su em
stra{no silni i va`ni, em stra{no rodoljubni. Kako se da videti, Da~i} Ivica
ni ubudu}e ne}e imati razloga da se `ali na njih neupokojenom duhu
Gazde, naprotiv, verovatno ih tek ~ekaju prave pohvale. Pravo je pitanje
ho}e li oni drugi, pre svega demokrate - oni su tu, kako god okrene{,
uobi~ajeni sumnjivci - ustrajati u iluziji da se mo`e {trpnuti pone{to od
Ivice i dru{tva, a da to ostane neprime}eno, i da bude ne{kodljivo, u maloj
dozi, kao rum u kola~u, ne da opije, nego da da {mek. E pa, ne}e mo}i. Ne
gradi se "evropska Srbija" tako {to se vi~e "ja sam za Evropu, majke mi",
nego tako {to se sistematski demontira i razvozi na |ubri{te sav onaj kr{
koji je onaj po`areva~ki neupokojenik posejao okolo. Zar ba{ ni{ta tu
nema da se spase, da se sa~uva? Ni{ta, ni mrva. Uostalom, ionako su Voja
i Velja pokupili sve {to je ostalo. I neka im, po{teno su ga zaradili, evo im
to i Da~i} priznaje.
Verovati da do podneva mo`e{ da bude{ demokratski Milo{evi} (to jest,
zamajava{ se svime ~ime se i on zamajavao, ali "na demokratski na~in"), a
od podneva se le`erno presvu~e{ i postane{ Ulof Palme, Vili Brant ili neko
takav, to ne zna~i voditi "umerenu i trezvenu politiku", koja "izbegava sve
ekstreme", nego zna~i nemati nikakvu politiku. Konzistentna politika je
skup odre|enih ideja i vrednosti, koje su dakako pluralisti~ke, ali ne mogu
potirati jedna drugu, jer onda nastaje galimatijas, raspad svake koncepci-
je, kolaps svake produktivne akcije.
U svakom slu~aju, treba pomno pratiti Da~i}eve godi{nje izve{taje; tek
ako do~ekamo da Ivica D. do|e pod lipu tu`an, snu`den i ljut, raportirav{i
"patriciju" i "stupu domovine" da je ovde gore sve krenulo na zlo i naopako,
onda }emo znati da smo ne{to uradili, i da za Srbiju ima nade. Sve ostalo
je po`areva~ko tra-la-la, besomu~no variranje sramote i propasti u hiljadu
lekcija, s ovom ili onom "sivom huljom" u svojstvu trenutnog administra-
tora, ~uvara paklenske vatre.
LLjjuuddii uu rreedduu nnaa NNoovvoomm ggrroobblljjuu,, 1122..0033..22000088::
Sve sam tu`nija i sve mi je mra~nije i sve mi je gori ponor i sve mi je gore
i sve nam vi{e treba Zoran i ne mogu da zamislim da su ljudi toliko
beslovesni i toliko neosve{}eni i da Borisu Tadi}u crvena crta nije bilo ono
{to je uradila ruska televizija, nego {to je ^eda glasao tek u pola deset i
verovatno za Nikoli}a. Eto, za{to nisu demokrate odbranile Zorana
\in|i}a od onog sramnog nastupa na televiziji? Sad jo{ samo treba da
Legija pobegne iz zatvora i da svi budu zadovoljni. Ja sam bila na njego-
vom grobu za zadu{nice, tata mi je tu pored, bila sam kod tate i bila sam
kod Zorana, ali ovo danas je ne{to drugo. To je demonstrativna potreba za
Zoranom i demonstrativno sam protiv onoga {to nije Zoran i onoga {to je
pobedilo.
Ja mislim da }emo do kraja ̀ ivota dolaziti i mislim da }e promene biti jako
te{ke, jer svet mora da se menja, kao {to je \in|i} rekao.
Ja njega nisam mnogo obo`avala, ali sam ga cenila i tek kad je poginuo, ja
sam shvatila {ta smo izgubili.
Ali ja sam stvarno o~ajna tog dana, nikako ne mogu da se oporavim, ne
samo ja, nego cela moja porodica. Ja sam o~ajna ne zbog sebe, ja sam ve}
u dosta poodmaklim godinama, ali sam o~ajna zbog svojih sinova i nji-
410
14.0
3.0
8. hove generacije, koja je zaista zaslu`ila kvalitetniji ̀ ivot, ali bi i oni morali
vi{e da se uklju~uju u sve to.
Mi stalno pri~amo o mladima. Pa ~ekaj, ho}u i ja da `ivim, ho}u da se
le~im, ho}u da ne bazam vi{e po ulici, ho}u normalnu starost. Jesmo li
zavr{ili s pri~om o tome ko je odgovoran za miting i za onog nesre}nika
{to je poginuo? Zar Tadi} to ne mo`e da zapita? Ne, nego ka`e - Policija je
lepo radila svoj posao.
On neke crvene linije postavlja i samo mu je ^eda pre{ao crtu, niko drugi,
ni ruska televizija, ni ovaj ~ovek {to je poginuo.
Sve ovo treba da ide br`e, ali snage koje su to zaustavile sada treba eli-
minisati ili nekako gurnuti na margine. I ja sam od onih {to su ostali bez
posla i deca mi jo{ nisu u stalnom radnom odnosu, u`as, ovo je ve} u`as,
stvarno je agonija.
Dolazim, na`alost, od 12. marta 2003. godine. Mislim da populacija ipak
postaje svesna da je njegov put i njegova vizija na{e zemlje i na{e nacije
bila ispravna. A dolazi}emo verovatno dok god polovina stanovni{tva
bude glasala za radikale i DSS. Koliko }e to da traje, ja stvarno ne znam.
Koji je moj motiv? Pa, tako ose}am da dajem doprinos onoj boljoj Srbiji,
onoj lep{oj, perspektivnijoj. Verujte mi, toliko mi ga je `ao da evo, koliko
godina ve}, uvek mi krenu suze za njim. Bio je {ok, ja sam znala da on ne}e
pre`iveti, stvarno je bio {ok. A ovo posle je `al za njim, ali i za `ivotom koji
smo mogli da pro`ivimo zajedno s njim. Tuga {to mi sada `ivimo ovako i
{to smo stalno nad nekim ponorom, na nekom dnu iz koga ne znam kako
}emo se izvu}i. A ja imam poster s njegovom slikom u stanu, gde je
napisana ona njegova re~enica - Oni koji misle da }e mojim ubistvom ubiti
Srbiju se varaju. Mislim da je u pravu. Kad }e se njegove re~i obistiniti?
Kad }e Srbija o`iveti, ja ne znam ta~no, ali mislim da je bio u pravu.
Dolazim svake godine i mislim da, dok budem mogla da hodam, da }u
dolaziti i dalje. Ovo je ve} neki inat kod mene, moram tako da ka`em. Do
pro{le godine sam dolazila onako, to je bila potreba stvarno, da budem tu
na ovaj dan, znate, te{ko je to sve izgovoriti, da to bude i odmereno i da ne
bude patetike. Ali to je dug, i taj dug, ja to pome{am s tim ose}anjem inata
zbog svega ovoga {to se de{ava sada. Jja sam do{la s tim ose}anjem, ali
evo, sad sam videla neke prijatelje koje nisam videla jo{ od studija i onda
sam se malo poradovala. Mislim da je taj pravi svet, ako smem tako da
ka`em, na pravom mestu danas. Moj li~ni motiv jeste protest i ja tu
nemam nikakvu dilemu, zato {to je tim ubistvom ubijena svaka nada,
odnosno meni je oduzeta svaka mogu}nost da se nadam da }e do kraja
mog `ivota biti bolje u Srbiji. To je apsolutno odraz mog protesta prema
onome {to nam politi~ari svesno ili ne, iz dana u dan ~ine i ja tu nemam
drugi na~in osim ovoga, i slu{aju}i Pe{~anik, da izrazim tu vrstu protesta.
Prema tome, to je toliko tragi~no da ja mislim da nismo dovoljno svesni
gubitka koji nam se dogodio.
Onog momenta kad se desio taj tragi~ni doga|aj, ubistvo, ja sam shvatio
da su u stvari s tim nestale neke moje vizije o budu}oj modernoj Srbiji.
Ovde sam do{ao iz protesta, a i da se zahvalim \in|i}u za onaj kratak peri-
od kad sam ̀ iveo onako kako ̀ ive ljudi u modernim dr`avama. Tako da mi
je 12. mart pome{an i s tugom i sa sre}om, jer sam `iveo u tom periodu
kada je on bio na{ premijer. I to je jedini ~ovek koji }e ostati u mom `ivotu
kao pravi premijer, onako kako sam ja to zami{ljao.
Mi smo zaista duboko verovali da se na{ ̀ ivot pokre}e. Pripadali smo tada
mo`da maloj grupi ljudi, koja je u vreme od te tri godine `elela da ne bude
previ{e u politici. Mi smo se posle odlaska na{e }erke u Ameriku duboko
nadali da }e joj ta moderna vizija Srbije premijera \in|i}a poslu`iti kao
ne{to gde }e ona ste}i znanje i iskustvo i preneti ga i `iveti u svojoj zemlji.
Kada se dogodio 12. mart, ona je nama saop{tila da se ne}e vratiti i evo,
{est godina je tamo. Ove godine o~ekuje da dobije dr`avljanstvo, {to zna~i
da taj preostali deo svog ̀ ivota ̀ eli da provede tamo. Tako da je, eto, nama
porodi~no te{ko s tim da `ivimo, ali s druge strane smo dali ohrabrenje
na{oj }erki. Uzbu|ena sam, zaista, pogotovo kad o ovome pri~am. Da li je
ohrabrenje da ona u toj svojoj borbi tamo nastavi dalje, na|e svoje mesto?
Tu je na{a porodica prepolovljena, no, mi se duboko nadamo da }emo se
jednog dana sastati i biti svi na jednom mestu. Da li }e to biti Srbija ili
mo`da daleka Amerika, vide}emo.
Moje prvo ose}anje je `alost {to njega vi{e nema, pa onda sve drugo, ali
zbog onoga {to je on bio i {to je radio mi jo{ nemamo pravo samo na
ose}anje `alosti, to mora biti i protest. Ja ni danas ne mogu da oprostim
sebi {to imam neko ose}anje da mu nisam pomogla, da je moralo je da po-
stoji ne{to {to smo mogli da uradimo da tako ne zavr{i, jer ona medijska
haranga je predugo trajala, a mi smo }utali. I neka mi oprosti {to danas
tako ka`em, ali i njega krivim {to nas nije na neki na~in upozorio, {to nas
nije pozvao da pomognemo. Verujte, nije to neko ose}anje bezgrani~nog
412
14.0
3.0
8. poverenja u vo|u, ono {to je on radio je ono {to ja duboko `elim i za ovu
Srbiju i za moje unu~e i za moju decu. I zato, mislim, nije smelo tako da se
zavr{i. Znate i sami kakva je to bila situacija i meni je bilo jasno, bilo mi je
sve jasno, ali jednostavno, nisam mogla ni{ta da uradim. Pre svega, on je
to preuzeo samo na svoja ple}a i nije nas pozvao. Da nas je pozvao, mo`da
smo mogli bar poku{ati ne{to da uradimo. Eto, tako, to je moje duboko
ose}anje kada mislim o njemu. I njega nema ve} evo, pet godina, ali ja ba{
iz pijeteta prema svemu {to je on radio ne dozvoljavam sebi da gubim tu
nadu dok sam `iva. Iako imam {ezdeset dve godine i ne znam da li }u
do`iveti da se sudi njegovim ubicama, ovi ljudi kojima se sudi su samo
izvr{ioci. Ja ne znam da li }u do~ekati da se sudi ubicama, jer pro{le godine
nas je bilo manje, ove godine nas je vi{e, ja se nadam da }e u Srbiji jednog
dana biti dovoljno ljudi koji }e tra`iti da se sudi ubicama Zorana \in|i}a.
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Pe{~anik.
PRIDR`I SRBIJU
Ne postoji plan o povratku na{e vojske na Kosovo i zato
mi nije jasno za{to bi priglupa akcija slanja voza koji
nikuda ne ide bila tajna ... Ponovi}u jo{ jednom - Bara~e
Obama, budi uvek s nama ...
Oni idu u rat, ~iji ishod smo videli ve} ~etiri puta, a to je
da svi Srbi odu odatle ...
Gosti:
Ljubodrag Stojadinovi}, vojni komentator,
Aida ]orovi}, iz Urban Ina,
Ishak Slezovi}, iz Radija Sto plus,
Petar Lukovi}, novinar,
Teofil Pan~i}, novinar,
Dubravka Stojanovi}, istori~arka
Svetlana Luki}:
Kratko je trajalo olak{anje zato {to je Ko{tunica priznao da je vlada pala.
Taj zastra{uju}i ~ovek je prakti~no odmah pokazao da to {to je on podneo
ostavku, {to je vlada tehni~ka, a parlament se ne sastaje, samo zna~i da su
i one tanke niti koje su zauzdavale njegovo ludilo pokidane i da on i
Samard`i} mogu da rade {ta god im padne na pamet.
Tadi} i njegovi evropejski ministri,s Dinki}em na ~elu, misle da su padom
vlade odsekli zmiji glavu, da je otrovna Ko{tuni~ina politika ostala bez
otrova. Ali zapamti}emo svi mi ovih nekoliko meseci tehni~ke vlade i
vide}emo koliko je bio u pravu prirodnjak Brem iz devetnaestog veka.
Odrezana zmijska glava, ka`e Brem, ujeda gotovo isto tako opasno kao {to
je ujedala dok je zmija bila ~itava; jo{ nekoliko minuta, pa i ~etvrt sata
po{to je odse~ena od tela, glava se okre}e prema strani odakle ju je sna{la
smrt i tako ovaj neznatan i slabo razvijen mozak dokazuje kako vrlo kasno
shvata {ta mu se dogodilo.
Ko{tunica vi{e nije predsednik vlade u punom kapacitetu, {to bi rekao
Tadi}, on je sada vi{e kao onaj D`eri Adams, lider [in Fejna, politi~kog krila
Irske republikanske armije. A Samard`i} Slobodan, profesor Evropske
unije i evropskih integracija na Fakultetu politi~kih nauka, je operativac na
terenu. Ne samo da je one elegantne sakoj~i}e zamenio udobnim radnim
sakoima od somota, nego je prerastao i u balisti~kog stru~njaka, koji po
d`epovima nosi ostatke snajperskih metaka koje pokazuje ~lanovima
vlade kao krunski dokaz da su pre neki dan u Mitrovici Srbe ga|ali s
namerom da im zatru seme.
Slobodan Samard`i} i Ko{tunica Vojislav mobilnim telefonom svakoga
dana usagla{avaju dr`avnu strategiju za Kosovo, dopunjavaju akcioni
plan, jednom re~ju, njih dvojica odre|uju nove nacionalne, dr`avne i ratne
ciljeve Srbije.
Kada vidim Samard`i}a kako se `ustro {eta po Mitrovici, prisetim se one
scene iz Andergraunda u kojoj pijani i pomahnitali stanovnici podruma ne
~uju Boru Todorovi}a koji upla{eno {apu}e - Ljudi, majmun je u{ao u tenak.
Dok je majmun u tenaku, predsednik dr`ave nam se ̀ ali kako mu mi-nistar
Samard`i} ne da da vidi sporazum koji je ponudio {efu UNMIK-a, a min-
istar vojni [utanovac nam kuka kako mu sekretar vlade, Dejan Mihajlov,
ne da da zvirne u akcioni plan. Jadne i pla~ljive demokrate nam poru~uju da
418
21.0
3.0
8. su njihovi koalicioni partneri bezobrazni. Za{to nam, na primer, ministar
vojni [utanovac nije plakao na ramenu pre pada vlade i po~etka predi-
zborne kampanje? Pa akcioni plan je odavno napisan, u vreme kada je on,
ministar [utanovac, sa svojim predsednikom Tadi}em pose}ivao koncerte
svoga tasta, Miroslava Ili}a. Kako to da se Tadi} tek ju~e setio da tra`i
hitnu istragu povodom bojkota pekara Albanaca u Somboru? Je li to mo`da
zbog po~etka predizborne kampanje?
A {ta u me|uvremenu radi i gde je riko{etirao ministar spoljnih poslova
Vuk Jeremi}? Bio je, vidim, kod Gadafija i kod njegovih jednogrbih kamila.
U idu}oj fazi borbe za Kosovo poseti}e Gadafija i njegove dvogrbe kamile.
Neverovatan je spisak institucija kojima je Jeremi} poslao pismo kojim
upozorava {ta }e se desiti na svetu, ako razne zemlje na-stave da priznaju
nezavisnost Kosova. Pisao je Svetskoj zdravstvenoj organizaciji, Me|unar-
odnoj organizaciji rada, Organizaciji ujedinjenih nacija za industrijski
razvoj, Organizaciji za migracije, Organizaciji za atomsku energiju,
Svetskoj po{tanskoj uniji, Svetskoj carinskoj uniji.
Ameri~ki predsednik D`ord ̀Bu{ doneo je odluku da potpi{e jedan papiri},
koji zna~i da je predsednik Bu{ Kosovo kvalifikovao kao - primaoca
odbrambenih artikala i odbrambenih usluga. Ko{tunica je odmah reagovao
i rekao da srpski narod s ogor~enjem prati politiku Sjedinjenih Ameri~kih
Dr`ava. [ta u stvari ova odluka D`ord`a Bu{a zna~i, koliko je ona
neobi~na ili obi~na, govori Ljubodrag Stojadinovi}, vojno-politi~ki komen-
tator Politike.
Ljubodrag Stojadinovi}:
Nije uobi~ajeno da se predsednik jedne velike sile bavi izvozom oru`ja
novoj i maloj dr`avi. To zvu~i zlokobno, jer povezuje kosovsko ministarst-
vo odbrane i ameri~ki koncern koji se bavi izvozom naoru`anja. Ovde se
verovatno radi o neposrednim donacijama ameri~ke dr`ave, {to je neka
vrsta militaristi~ke lekcije Srbiji o Kosovu. Neobi~no je da ameri~ki
predsednik li~no govori o izvozu oru`ja i to je zlokobna poruka u trenutku
kada na Kosovu rastu tenzije, koje nagove{tavaju dalji rast nasilja. Nasilje
na Kosovu je jo{ na nivou incidenata, ali postoji mogu}nost nasilja ve}ih
dimenzija. Druga poruka koja nam je poslata jeste da Amerika ozbiljno
razmi{lja o bezbednosnoj poziciji Kosova. To zna~i da }e sve {to se tamo
bude doga|alo, a prevazilazi nadle`nost ili mogu}nost snaga koje su na
terenu, biti razre{eno silom na vi{em nivou. To, naravno, nije dobro i nije
pravedno i pomalo je bahato, ali pokazuje realni odnos snaga.
Ljubodrag
Stojadinovi}
U politici se mora razumeti odnos snaga, ako zemlje poput na{e `ele da
pre`ive. [to se ti~e odnosa velikih sila, Rusije i SAD-a, moram da ka`em da
mi do sada od Rusije nismo dobili konkretnu pomo} u ostvarenju svojih
nacionalnih interesa. Rusija nas je podr`ala u vezi s Kosovom, ali to je bila
sterilna podr{ka. Mi imamo veliki problem u izboru saveznika. Koliko se
se}am, 1999. godine je savezna skup{tina donela odluku o priklju~enju
Rusiji i Belorusiji i tu odluku jo{ niko nije poni{tio. Rusija nam mo`e biti
oslonac samo u poku{aju da nas ute{i. To je podr{ka koja se odvija u
atmosferi parastosa. Ljudi vam dolaze i govore - Nema veze, `ivot se na-
stavlja, to {to si izgubio, izgubio si, idemo dalje. Rusi nam obe}avaju da oni
ne}e dozvoliti da se dalje de{ava ono {to se ve} dogodilo.
Istovremeno, kod nas vlada atmosfera mobilizacije, koja lebdi u vazduhu i
atmosfera nostalgije za godinama koje smo nepovratno izgubili. Tom
{timungu nekrofilne mobilizacije doprinose i pobune rezervista, koji pre
odlaska u novu avanturu ̀ ele da naplate svoje u~e{}e u staroj. Tim ljudima
ne treba zamerati, jer mera njihovog patriotizma odslikava vrednosnu
lestvicu vlasti u Srbiji, koja nas ponovo dovodi na rub povratka u
devedesete godine. O~igledno je da je vlada, i kada nije bila samo tehni~ka,
vodila dve politike. Tu ne postoji dr`avna politika, ve} partokratski impuls,
koji se prostire od ministarstava do dna partijskih hijerarhija. Premijer se
postavlja kao mesija, koji sve {to se ne uklapa u njegovu projekciju
stvarnosti smatra jereti~kim delom. Iz toga proizlazi njegov nadripatrioti-
zam i poku{aj da se sve re{i pomo}u nekog ~arobnog modela. U taj model
spadaju stvari kao {to su virtuelna mobilizacija, blokiranje puteva, osva-
janje suda i voz gospodina Ili}a i [aran~i}a, koji nikuda ne ide.
Na taj na~in se {alje autisti~na poruka da je mikroratovanjem mogu}e
proizvesti dr`avnost tamo gde ̀ ive Srbi. Naravno, sve su to potezi koji Srbe
u Kosovskoj Mitrovici dovode u sve te`i polo`aj, jer daju opravdanje
me|unarodnim snagama da budu sve brutalnije, {to im verovatno uop{te
nije bila namera. Srbiji preti velika opasnost od sopstvene vlasti. Neke od
odluka akcionog plana o~igledno su gore od razloga povodom kojih su te
odluke donete.
Mi smo tek pre neki dan saznali da je akcioni plan tajna i za vladu. Dakle,
ministar odbrane ne zna koji deo tajnog plana sprovodi ministar za
Kosovo i Metohiju, Slobodan Samard`i}. To je nedopustivi apsurd, bez
obzira na to {to je u pitanju dr`ava koja se na{la u predizbornom vakuumu.
420
21.0
3.0
8. O~igledno je da je tehni~ka vlada u stanju da napravi mnogo problema
dr`avi koju navodno poku{ava da spase. Primer ministra Samard`i}a je
veoma zanimljiv, jer zaista nije jasno ~iju politiku taj ~ovek sprovodi. To
nije politika vlade, ka`e ministar odbrane, gospodin [utanovac. Na kraju
je ispalo dobro {to je akcioni plan tajan, jer je bolje da velike gluposti ne
budu javne. Pretpostavljam da neke stvari koje su se otkrile doga|ajima
predstavljaju deo akcionog plana. Na primer, me|useoski voz koji nikuda
ne ide ili da Srbi bojkotuju kosovske institucije i napuste svoja radna
mesta, a navodno }e im Srbija pla}ati plate. Onda se ispostavilo da Srbija
to ne mo`e i tamo je nastalo veliko nezadovoljstvo me|u ljudima koje
Srbija stimuli{e da se pona{aju u skladu s idejama koje imaju ministri
poput Samard`i}a.
O~igledno je da u izradi toga plana nije previ{e kori{}eno razmi{ljanje, kao
na~in koji se ina~e koristi kada se donose va`na dr`avna akta. O~igledno
je da je to dovelo do niza opasnih i smu{enih koraka, koji dovode u opas-
nost pre svega Srbe koji su u severnom delu Kosovske Mitrovice, kojima
preti opasnost da izgube fizi~ki kontakt sa Srbijom. Mogu}e je da }e taj deo
granice biti blokiran, uz opravdanje me|unarodnih snaga da su morale da
primene taj nivo prisile da bi pacifikovale sukobe. To }e naneti veliku {tetu
Srbiji i kompromitovati pre}utnu ideju o nekakvoj podeli Kosova. Srbi koji
su u totalnim enklavama imaju druge probleme. Do njih ni{ta iz Srbije ne
dopire neposredno. ^ak ni ministar Samard`i} ne mo`e da ode do njih. Do
enklava sti`u samo ministrovi neozbiljni i opasni stavovi, koji bi morali da
budu predmet rasprave tehni~ke vlade. Koga on tamo zastupa kada la`e -
Mi }emo im vratiti? On govori kao navija~ nekog seoskog fudbalskog tima,
koji je dobio batine u nekom selu, pa ka`e - Oni su nas izmlatili motkama,
ali }emo i mi njih, kada oni budu do{li kod nas, ili }emo oti}i u njihovo selo,
pa }emo im sve vratiti. Iracionalni stav vlade i pojedinih ministara
progla{en je etalonom patriotizma. Svi koji kritikuju takvu poziciju riziku-
ju da budu progla{eni izdajnicima. To je dovelo do situacije da pola Srbije
mrzi ovu drugu polo-vinu i da se vi{e ne zna ko su zaista patriote, a ko su
pravi izdajnici, jer patriotizam i izdajni{tvo se vrednosno odre|uju u odno-
su na re`im koji je na vlasti.
Recimo, Velja Ili} je bio izdajnik u doba Milo{evi}a, pa su ga po planini
Jelici jurile odgovaraju}e snage da ga uhvate kao izdajnika. Sada je on u
poziciji da odre|uje ko je izdajnik i on je taj koji deli stranke na patriotski
blok i ostali bu}kuri{. To je naravno njegova stvar, ali hteo sam da
poka`em da je pitanje patriota i izdajnika relativno pitanje. Nama su se
Ljubodrag
Stojadinovi}
dogodile zaista te{ke stvari, ali mi ne mo`emo da budemo uslovljeni samo
pozicijom premijera, koji ponavlja da mi nikada ne}emo priznati Kosovo.
Nedopustiva je i smrtonosna mantra da bez Kosova Srbija ne postoji. To bi
zna~ilo da Srbija treba da umre dok mi ne vratimo Kosovo, a to zna~i
mo`da zauvek ili mo`da za pedeset godina. Ova politi~ka elita nije bila u
stanju da napravi koncepciju za ostvarenje dva strategijska cilja. Prvi je da
Srbija opstane, nezavisno od politi~ke realnosti koja je po Srbiju trau-
mati~na, a drugo je da Srbi na Kosovu opstanu nezavisno od stanja u
kojem je Srbija. Da li o na{im `ivotima treba da odlu~uju ljudi koji imaju
pet, {est ili sedam odsto podr{ke? Da li smeju da zauzmu mesijansku pozu
nekompetentni ljudi, koji su u stanju da beskona~no ignori{u stvarnost?
Da li o sudbini dr`ave treba da odlu~uju ljudi koji nas svode na podanike
od kojih se krije sadr`aj va`nih dr`avnih dokumenata? U nekim zemljama
je statut tajnih slu`bi javan, a kod nas je ustav, koji se ti~e na{ih osnovnih
prava, tajna.
Mislim da smo svi mi koji glasamo odgovorni za to i da odgovornost nije
samo na ljudima na vlasti. Tu odgovornost moramo da pojmimo kao ne{to
{to nam sledi u narednim mesecima i da poku{amo da koliko god mo`emo
te ljude, koji sada kroje na{u neslavnu istoriju, kona~no po{aljemo u istori-
jski arhiv. U suprotnom }emo morati da organizujemo neki novi 5. okto-
bar. Ako se na ovakav na~in bude radilo, to se verovatno mora dogoditi, jer
nam na ovaj na~in nema opstanka. Mi se silovito vra}amo u devedesete.
Svetlana Luki}:
Ministar [utanovac nas je tek pre dan-dva obavestio da on ne zna {ta pi{e
u akcionom planu, a o tom akcionom planu se govori ve} mesecima. Za{to
nas ranije nisu upozorili, i ministar [utanovac i Demokratska stranka, da
im njihov koalicioni partner ne dozvoljava da vide {ta pi{e u akcionom
planu?
Ljubodrag Stojadinovi}:
Demokratska stranka ima ve}inu ministara u vladi i njena odgovornost za
to je ogromna. Izgleda da je DSS shvatio da je DS meki trbuh izvr{ne vlasti
i da oni mogu da ~ine sve {to po`ele. U DS-u je odr`avanje koalicije bilo
shva}eno kao pitanje koje je va`nije od dr`ave. Brine to {to su ovde, izgle-
da, mnoga pitanja va`nija od sudbine dr`ave. Predsednik Srbije, gospodin
Tadi}, snosi lavovski deo odgovornosti zbog izbegavanja da javno ka`e
neke va`ne stvari. On je kalkulisao s podr{kama raznih vrsta. ^ak i posle
predsedni~kih izbora se nije zahvalio narodu koji ga je izabrao, nego svoj-
422
21.0
3.0
8. im marketin{kim stru~njacima. Ali posle ru{ila~kih demonstracija u
Beogradu, mnogi ljudi su manje odlu~ni da daju svoj glas Borisu Tadi}u
kao ~oveku koji predstavlja evropsko lice Srbije. On to mo`da i jeste, ali to
lice ima i nali~je, a to je njegova defanziva pred agresivnom manjinom,
mislim na stranku gospodina Ko{tunice. [utanovac svoje nepoznavanje
akcionog plana ne mo`e da pravda time {to mu Samard`i} ili Mihajlov
navodno nisu dali da ga vidi. O tome je stvorena misterija kao da se radi o
nekom planu NKVD-a, pa taj plan treba dr`ati u strogoj tajnosti kao vrhun-
ski dr`avni plan, ~ak i posle njegovog ostvarenja, a on se u stvari ti~e
gra|ana Srbije. Ne verujem da postoji ratni plan o povratku na{e vojske na
Kosovo i utoliko pre mi nije jasno za{to bi bila tajna jedna priglupa akcija
o slanju nekog voza koji nikud ne ide i za{to bi bila tajna poku{aj da neko
zauzme sud, kako bi srpski pravosudni sistem navodno i dalje delovao u
Kosovskoj Mitrovici. Sve je to glupa iluzija. Po mom saznanju, oko hiljadu
i po ljudi na Kosovu je izgubilo ili napustilo posao, o~igledno veruju}i da
Beograd zna {ta radi.
^injenica da polovina ~lanova vlade ne zna {ta druga polovina radi je opa-
sna. To svedo~i o tome da se tu mo`da vi{e ne radi o partijama kao sekta-
ma, nego o ljudima koji su se podelili na interesne grupe. Ako se dve
interesne grupe koje tvrde da rade u interesu Srbije sukobljavaju do
granice raskola, to zna~i da ni jedna ni druga ne rade u interesu Srbije,
nego u interesu svojih klika. To je iza{lo na videlo prekju~e, kada smo saz-
nali da ministar odbrane ne zna {ta radi ministar za Kosovo i obrnuto.
Generalni sekretar vlade je rekao da ministar vojni mo`e da vidi tu
dr`avnu tajnu, ali samo u vladi i u prisustvu sekretara i policajaca. I {ta
sada, da ministar ode i to pri~ita, pa da nam ka`e - Majku mu, nisam znao
da to pi{e u akcionom planu? Imamo farsi~nu vlast, koja bi bila jako
sme{na da situacija nije ozbiljna i oni bi bili tragikomi~ni junaci neke
posprdne literature da ne ~ine te zastra{uju}e gluposti koje ~ine, i to u ime
dr`ave. Taj okvir je postao jasniji sada, kada smo shvatili da vlada ne zna
{ta ~ini. Bojim se da mnogi od njih ni ne znaju {ta je interes dr`ave.
Najgore je da ovi tehni~ari opstanu do avgusta, pa da se onda zbog toga {to
niko nije u stanju da formira vladu raspi{u novi izbori. To bi moglo da
dovede do okolnosti u kojima bi radikali mogli da doguraju do onih 48-49
odsto. Oni bi relativno lako na{li koalicionog partnera od jo{ pet odsto i
onda bi nam sledilo ne{to {to smo zaista ve} temeljno pre`iveli. Mo`da bi
ba{ to bilo lekovito za Srbiju, da se zaista vidi koliko duboko mo`emo da
padnemo. Mo`da nam je potrebna druga katarza. Pametni narodi to rade
Aida
]orovi}
jednom, a nama o~igledno ne{to nije u redu s memorijom. Na{e pam}enje
izgleda treba obnavljati, pa moramo ponovo da se vratimo u devedesete, na
prazne rafove, na prodaju benzina po ulicama i [ainovi}evu inflaciju od
dva miliona posto. Nadam se da se ovo ne}e dogoditi, ovo je prosto projek-
cija najgore mogu}nosti - ako isklju~imo rat. Nadam se da ni njega ne}e
biti i nadam se da ne}e biti sukoba u Srbiji.
Srbi imaju obi~aj da svoj patriotizam izra`avaju mr`njom prema onim
Srbima koji ne misle poput njih, ali ako isklju~imo te najgore mogu}nosti,
dakle, rat i povratak u devedesete, sledi nam dugo tavorenje kroz nekoliko
izbornih sesija, do jedne operativne vlade, koja ne bi vodila pla~ne bitke
oko svoje smenjivosti. Ali mislim da nas od toga deli nekoliko godina
ovakvog `ivota. Treba da poku{amo da sredimo svoja ose}anja, da izbeg-
nemo onu vrstu nostalgije koja nas vodi u ponor, da se vratimo `ivotu i da
se, koliko god je to mogu}e pored ljudi koji poku{avaju da nam budu
vo`dovi, tom `ivotu radujemo u skladu sa sopstvenim mogu}nostima.
Dakle, ignori{u}i ono {to predstavlja vlast, ali ne i ono {to predstavlja poli-
tiku, jer politika nije samo vlast, nego i sve ono {to je ambijent u kojem
`ivimo i u kojem }emo, siguran sam, pre`iveti.
Svetlana Luki}:
Bio je ovo Ljubodrag Stojadinovi}, vojno-politi~ki komentator Politike. Svi
se pla{imo 11. maja i izbora, pla{imo se koliko miliona ljudi u ovoj zemlji jo{
ne shvata da je ~amac u kome ve} decenijama plutamo bu{an i da nam je
voda ve} do grla, a oni ne}e da sko~e i ne}e da zaplivaju prema obali, nego
stalno imaju primedbe na vodu. Za{to je ovako mutna, da li je slana ili slat-
ka, kolika li je temperatura, 'o}u li da se pre'ladim i {ta je uostalom na toj
obali, ima li tamo rajskog vo}a i vina rumena, najnovijih audija na lizing i
bespovratnih kredita? Me|utim, ~ini mi se da se niko toliko ne pla{i izbora,
pogotovo lokalnih, kao Pazarci. Tamo je na glasanjima ve} bilo mrtvih i
neprekidni su sukobi izme|u politi~kih i verskih lidera. U Sand`aku se
poslednjih meseci jako lako pote`e oru`je. U narednih petnaestak minuta
slu{ate Aidu ]orovi}, koja vodi nevladinu organizaciju Urban In i glavnog
urednika Radija Sto plus, koji reemituje Pe{~anik, gospodina Ishaka
Slezovi}a.
Aida ]orovi}:
Nas su stalno pla{ili - Vi ste slede}e bure baruta. To je po~elo jo{
devedesetih godina. U to vreme je Srbija ratovala s ostatkom Jugoslavije,
odnosno rasturala Jugoslaviju, a mi smo bili rezervni krivci. Me|utim, bilo
424
21.0
3.0
8. je jasno da Milo{evi} ne}e dirati Sand`ak, jer devedesetih godina
Milo{evi} je odavde iznosio jako mnogo novca i naravno da uop{te nije bilo
pametno dirati tako dobro tr`i{te. Mnogim ljudima koji su imali privatne
fabrike u to vreme, na svakih nekoliko meseci bi pokucali finansij-ski reke-
ta{i i pokupili po vi{e stotina hiljada. I to je trajalo nekoliko godina. Na{i
privrednici su kupovali sebi prostor za biznis. U prvih desetak dana bom-
bardovanja novopazarski privrednici su skupili milion maraka i bukvalno
platili na{ opstanak. Postojao je dil s vojskom i tim ~uvenim generalom
Davidovi}em. Njemu je predat milion maraka.
Svetlana Luki}:
Za{to?
Aida ]orovi}:
Da nas ne diraju, i to je zapravo bilo to pazarsko ~udo.
Ishak Slezovi}:
Milo{evi}u je u vreme embarga bilo bitno da tr`i{te bude snabdeveno
robom. Pazarski biznismeni su i pre toga imali dobre poslovne veze s
Turskom i oni su postali jedini ljudi koji su mogli da unesu velike koli~ine
robe na ovo tr`i{te, da omogu}e da se narod jeftino obu~e. Zato je
funkcionisao taj pazarski biznis. Problem je u tome {to su ti ljudi pomi-slili
da }e taj biznis trajati ve~no. Oni su projektovali kapacitete za dvesta ili
trista radnika i jedno vreme su i upo{ljavali toliko, ali je do{lo vreme kada
vi{e nisu mogli da uposle ni deset ili dvadeset odsto tog kapaciteta i to je
postao mrtav kapital. To je problem pazarske ekonomije. Da li je mogu}a
destabilizacija ovog podru~ja? Verujem da je sve to pod kontrolom.
Prethodnih dvadeset godina me je nau~ilo da se u ovoj Srbiji ni{ta ne
de{ava slu~ajno i da }e ovo podru~je, ukoliko to nekome bude bilo potreb-
no, biti destabilizovano.
Aida ]orovi}:
Ja tako|e mislim da ne}e biti velikog sukoba. Imali smo kontrolisani
sukob dva jaka politi~ka lidera, koji je bio uvezen iz Beograda. Onda smo
imali vehabije, koje vi{e niko ne pominje. Vehabije su bile va`ne kada je
trebalo da dobijemo novu vladu i novog ministra policije, Jo~i}a, pa je bilo
potrebno da se on nekako promovi{e kao nezamenljivi ~ovek, koji }e nas
spasti od svetske po{asti islamskog terorizma.
Aida
]orovi}
Ishak Slezovi}:
Do sada smo imali dvojicu politi~kih lidera, a sada imamo jo{ dvojicu, ali
verskih. Scena je do sada bila podeljena na dva pola, a sada je delimo na
~etiri dela. Sva ~etvorica imaju svoje konkretne `elje, ambicije, oni `ele da
budu jedini {efovi verske zajednice ili jedini politi~ki predstavnici
Sand`aka i pristaju na sve da bi ostvarili svoje ciljeve. Ne vidim drugi izlaz,
osim kompletne smene establi{menta u lokalnoj zajednici. Pitam se {ta }e
se de{avati na lokalnim izborima, jer oba politi~ka lidera se boje da }e LDP
u lokalnoj pazarskoj skup{tini biti odlu~uju}i jezi~ak na vagi.
Aida ]orovi}:
Novi Pazar je dobio status grada pre nekoliko meseci. Odavno postoje neke
mape, koje dele Pazar po etni~kom principu. I dvoje-troje ra-njenih ljudi je
mnogo posle svega {to nam se de{avalo. Dakle, 11. maj je za nas zaista dan
D. Ugljanin ne}e dati vlast bez krvi. On zna koliko je prljav, u poslednje dve
i po godine nije ni krio da je ~ovek Vojislava Ko{tunice, i shodno tome
~ovek Dr`avne bezbednosti. Sada se otkrivaju i repovi koje on vu~e iz
devedesetih. On ne}e dati vlast bez krvi.
Ishak Slezovi}:
Postoji svakodnevna prinuda izja{njavanja, na ulici, u kafani, na poslu.
Dva svetovna lidera su u politi~kom ratu ve} deset godina. Bilo im je
potrebno deset godina da do|e do potezanja oru`ja na onim lokalnim
izborima, kada je ubijen odborni~ki kandidat Durovi}. Kada se ta borba
prenela na duhovni plan, na dva verska lidera, ve} posle {est meseci je
potegnuto oru`je i dva puta su ranjavani ljudi. U Tutinu je ispaljeno dvade-
set-trideset metaka, bio je to pravi mali uli~ni rat. Koliko sam ja obave{ten,
sva ~etvorica imaju svoju pretorijansku gardu, spremnu da poslu{a svaku
komandu.
Aida ]orovi}:
Mi, Kosovo, sever Crne Gore smo vrlo konzervativni, i dalje se plemenski
organizujemo. Sulejman Ugljanin sebe do`ivljava maltene kao bo`jeg iza-
slanika, on ~ak ide dotle da mu se u izbornim pesmama peva - Tvoj nas nur
obasjava. Nur je bo`ansko svetlo, izraz koji se koristi isklju~ivo za
Muhameda. Samo je njega kao bo`jeg poslanika obasjavalo svetlo.
Ishak Slezovi}:
Cilj je bio da se Islamska zajednica stavi pod kontrolu politi~ara koji nad-
vlada onog drugog, jer }e onda imati agitaciju kroz d`amije i odatle }e crp-
sti glasove koji su se prili~no osuli tokom ovih dvadeset godina.
426
21.0
3.0
8. Aida ]orovi}:
To prate neki ljudi iz Beograda i kada su videli da verska zajednica mo`e
da bude mo}na poluga vlasti, oni su je stavili pod kontrolu. S druge strane,
muftija Muamer Zukorli} isprofilisao se kao li~ni neprijatelj Sulejmana
Ugljanina i tako je Islamska zajednica postala najve}a pretnja lokalnoj
vlasti. To je bio signal Beogradu da hitno mora da pomogne svom partneru
u lokalnoj vlasti, Sulejmanu Ugljaninu, da uni{ti Islamsku zajednicu.
Ishak Slezovi}:
Ja mislim da }e sukob u Islamskoj zajednici da traje dugo, jer mi sve
imamo duplo. Duplo nam je ~ak i Bo{nja~ko nacionalno ve}e, pa za{to ne
bismo imali i duplu Islamsku zajednicu? Za{to ne bismo uvek imali opo-
nenta unutar ovog naroda ovde?
Aida ]orovi}:
Za Beograd smo mi - ta turska stoka. Odande se ~uje - Nije nam potrebna
islamska d`amahirija na na{em tlu. Ceco, Srbija nema nijedan nacionalni
praznik koji nije verski pravoslavni praznik. Srbija gene-ralno ima katas-
trofalan stav prema manjinama, sem u predizbornim kampanjama, u koji-
ma imamo i svog Roma i svog Bo{njaka i svog Ma|ara. Ali osnovna teza je
da bi Srbija bila sre}na zemlja da nema tih manjina, koje samo truju - Evo,
pogledajte {ta rade ti Ma|ari po Vojvodini, o Bo{njacima ne}emo ni da
pri~amo, pa Pre{evo, Bujanovac, to je katastrofa.
Da srpska politi~ka elita ima mozga, da nije ovako nacionalisti~ki
otrovana i potpuno sumanuta, ona je mogla da brani Kosovo u Sand`aku,
da poka`e - Evo kakav mi odnos imamo prema manjinama. To Srbija zaista
niti je umela, niti je u krajnjoj liniji `elela. Bombardovanje je bilo te{ko u
Beogradu, ali nama je ovde svakoga dana pretila opasnost da nam upadnu
Frenkijevci i ostali bolesnici. Neke od tih ljudi smo vi|ali kako dolaze u
crnim d`ipovima bez tablica, u spitfajer jaknama, s rejban nao~arima.
U|u, nato~e gorivo do vrha i odvezu se u svojim crnim hamerima. Moj pri-
marni strah su izazivali ti ljudi, a ne bombardovanje. Srpska javnost pros-
to nema ni volje, ni vremena da se istinski pozabavi nama. U to je ume{ana
i pri~a koja je postala globalna histerija posle 11. septembra 2001. U to
vreme su makedonske vlasti i Vojislav Ko{tunica poku{ali da opravdaju
zlo~ine u Bosni, na Kosovu i u Makedoniji stavom - Pa mi smo jurili
islamske teroriste. ^ak i to su poku{ali da izmanipuli{u, a da ne go-vorim
o paljenju d`amija pre ~etiri godine i o drugim stvarima.
Petar
Lukovi}
Ishak Slezovi}:
Raduje me ~injenica da ovde nikada nije bilo me|unacionalnih sukoba. To
nije rezultat ni~ije politike, to je rezultat iskustva kroz vekove, i jednog i
drugog naroda, jer je Sand`ak mesto na kom se ukr{taju putevi od Bosne
prema Kosovu, od Crne Gore, odnosno od mora prema Beogradu. Sva{ta je
ovuda prolazilo kroz vekove. Kada govorimo o tenkovima, ~ije su cevi sve
vreme bombardovanja virile s okolnih brda, uperene na grad, zvani~no
obrazlo`enje dr`ave je bilo da nas ona tako {titi od upada paravojnih
formacija da nas ne pokolju. To obja{njenje je zaista izazivalo smeh po
pazarskim kafanama. Ponekad mi se ~ini da je ovaj narod pametniji od
svojih lidera i da ne}e dozvoliti da do|e do bilo kakvih sukoba. A ponekad
ka`em - dovoljni su Bo{njaci sami sebi, ne treba im niko drugi da bi se
sukobili. Ja imam ose}aj da Srbi u Novom Pazaru donekle razumeju ma-
njinske potrebe Bo{njaka u ovom gradu i to je vrlo dobra stvar. Samo bih
`eleo da Bo{njaci kao ve}inski narod u ovom delu Srbije shvate da su ti
Srbi u svojoj mati~noj dr`avi ovde manjina i da oni tako|e treba da imaju
svoja prava. Mislim da bi neko pametan malo trebalo da radi na tome. Srbi
kao manjina u Novom Pazaru treba da shvate da u dogledno vreme ne}e
imati predsednika op{tine i da ne}e biti osamdeset odsto Srba policajaca i
tako dalje. Do skoro je bilo tako, ali sada jedno vreme to ne}e biti mogu}e.
Mislim da }e taj proces pro}i bezbolno i da ne}e biti razlog za neko
trvenje.
Svetlana Luki}:
Bili su ovo Aida ]orovi} i Ishak Slezovi}, s kojima smo razgovarali prekju~e
u Novom Pazaru, gde smo odr`ali 61. promociju Pe{~anika. Promociji 11.
knjige Pe{~anika FM prisustvovalo je oko dvesta gra|ana Pazara, Tutina i
okolnih gradova, a govorili su im Teofil Pan~i} i Petar Lukovi}.
Petar Lukovi}:
Kada vidim da taksista na tabli ispred sebe ima sve vrste srpskih svetaca,
od Nikolaja Velimirovi}a, ono - Kuvarice manje zbori, da Kosovo ne zagori,
je l' tako be{e, pa sve one zastavice, ja onda }utim, ni{ta ne govorim. Vidim
pored njega Novosti, Kurir, Gazetu i }utim. Vozimo se i vidim neke radnike
na merdevinama, ka~e bilbord. Vidim D`ona Kenedija tamo u }o{ku, vidim
i Baraka Obamu s desne strane, a u sredini vidim `utu mapu Kosova i veli-
ki slogan - Kosovo je Srbija, s potpisom - www.ministarstvozakim i ostale
za~ine. I sad to ne bi bilo ni{ta, ali kod Obame stoji i stih - Bara~e Obama,
budi uvek s nama. Ponovi}u vam jo{ jedanput - Bara~e Obama, budi uvek s
nama. Ne izdr`im i prekrstim se, a taksista me pita - [ta je, ima neki prob-
428
21.0
3.0
8. lem? - Ne, rekoh, super je ovo - A - pita on - {ta vam je to na na bed`u? Ja
nosim bed ̀na kome pi{e - I ja sam jedna od nas. I on gleda ono i ka`e - Je li
ovo ne{to pederski? - Ma nije - rekoh - pederski, to je kosovski zavet.
Ka`e on - Da ja tebi ne{to ka`em, ovo je tek po~etak. Po~etak ~ega? - pitam
ja. I sad stojimo na semaforu i on pri~a - Imam poverljivu informaciju -
pazi, taksista ima poverljivu informaciju. Ka`e - Vojvodina progla{ava
nezavisnost - a ja - Majke ti? Super. - Ka`e on - Kako super? - Pa - rekoh -
~etiri godine nisam bio u inostranstvu, a sada odem do Ba~ke Palanke i to
je inostranstvo. Ka`e - Ali to nije sve, odlazi i Sand`ak - a onda ka`e - pa
stara ra{ka oblast. - Pa to je isto, ~ove~e. - Ne, ne, nije to isto, pa ka`e - I
Bugari napreduju. Rekoh - Zeleno je, ajde da idemo, molim te. On ka`e - Da
ti objasnim jo{ ne{to - Nemoj, molim te - rekoh - stani. ^ekao sam da mi
vrati svih sedamnaest dinara kusura, dinar po dinar da mi vrati, nema
bak{i{a.
Iza|em kod ruske ambasade i stanem na onaj plo~nik, tr~i milicioner
prema meni - Sklonite se s plo~nika. - [ta ti je? - rekoh. - [ta nosite u torbi?
- Idem u bolnicu. - Sklonite se s plo~nika. - Pa gde da se sklonim? Tamo je
ulica. - Ka`e - Sklonite se. Dobro, rekoh, jebote, niko ne sme da pro|e pored
ruske ambasade. Onda sam ja zamislio bilbord Vladimiru Putinu, ali s
mojim stihom - Vladimire Putine, razmakni nam butine. I vratim se prema
Terazijama, a tamo demonstrira neka fa{isti~ka masa, Obraz, Dveri, otkud
znam, Srpska fa{isti~ka misao. To Novosti opisuju - Sahranili nam
se}anje. Kako se se}anje sahranjuje, ajde keve ti, hteo bih da pitam nekog
kako li se sahranjuje se}anje. Hajde, `ivota vam, objasnite mi, u {ta ga
stavite, gde ga sahranjujete? Kako je mogu}e da to napi{u?
Senzacionalni smo, prvaci, {ampioni sveta u gubljenju vremena. Ra~unaj-
te, izbori su 11. maja, pa dok se to obra~una, pro}i }e mesec dana, to je 11.
jun, pa dolazi leto, {ezdeset dana, dr ̀- ne daj, ovaj Ko{tunica je sebi obezbe-
dio premijersko mesto do septembra. Niti ga iko i{ta pita, nema ni
skup{tine, sedam totalno upropa{}enih meseci, a pre toga upropa{}enih
pet godina, pre toga upropa{}enih petnaest godina. Nikada nije postojao
takozvani demokratski blok. Ne znam koji ludaci su DSS ra~unali u
demokratski blok. Kako Ko{tunica mo`e da bude demokratski blok, kada
~ovek nije normalan? Jedna moja re~enica stoji u {pici Pe{~anika - Izbori
su dosadni, Ko{tunica uvek pobe|uje. Pa, on je uvek premijer, {ta god da se
desi, on je uvek premijer. I za{to mu Tadi} to opet ne bi dao?
Petar
Lukovi}
Tadi} je sad u stanju majke Tereze, na sve strane deli procente. Meni
najomra`enija organizacija, koja se zove G17 plus, po svim mogu}im
istra`ivanjima ne mo`e da dotakne cenzus. Ma nema {anse, oni su na 4,3 -
4,9. Odu kod Tadi}a i on im da 25 odsto. Jutros ustanem, stra{no, prva vest
- Vuk Dra{kovi} dobio od Tadi}a 5 odsto. Pa to mu ni Dana ne bi dala. Ima
jo{. Nenad ̂ anak se hvali da je s Tadi}em postigao sporazum, verovatno 7-
8-9-10 odsto. Jo{ ako i ovi va{i do|u da tra`e, Rasim i ovaj drugi, a mo`da i
zajedno do|u. [to se Suljo i Rasim ne bi pomirili u okrilju Demokratske
stranke, ako su mogli da se pomire Dinki} i Demokratska stranka? Ko
pamti {ta je Dinki} radio pre ~etiri godine? I`ivljavao se kao nad le{om,
uzeo motiku pa udarao, pa Bodrum, pa la`u, pa lopovi, pa kreteni, pa
|ubrad, pa sve najgore. Ni{ta. I da sve bude lu|e, ~itam u novinama, ne
mogu da verujem - njih dvojica su pre neki dan proslavili taj sporazum, ono
- ja tebi 26 odsto, a ti meni ni{ta - tako {to su bili u kafani Reka do ~etiri
ujutru i u jednom trenutku je Mla|an Dinki} iza{ao na scenu s gitarom i
po~eo da peva ne`nu ljubavnu pesmu Borisu Tadi}u - Ima neka tajna veza.
Ne, ne zajebavam se. I tada je i Boris Tadi} iza{ao na scenu, pa su zajedno
otpevali ~etiri pesme - Selma, ne naginji se kroz prozor i tako.
I posle mi ka`u - Za{to nisi glasao za Tadi}a? On je manje zlo, jeste glup,
jeste kreten, ali ajmo. Ne mogu vi{e, ne mogu vi{e da glasam za glupe, za
budale, za manje lopove. Pre nekoliko godina sam bio u Kuli i sa mnom je
bio u emisiji neki iz G17. Hteo sam da se sru{im kada sam ~uo da je lokalni
slogan G17 u Kuli - Manje korupcije. Dakle, korupcija - da, ali manje,
umereno. Poku{avam da se ne uzbu|ujem previ{e, ne uspeva mi ba{ po ceo
dan, tako da ve}inu dana gubim, ali ima trenutaka kada ostajem relativno
miran. Nikada u `ivotu mi nije bila va`na veli~ina dr`ave, nije mi bila
bitna, ba{ me briga za to. [to se mene ti~e, dovoljna mi je moja Zvezdara,
op{tina na kojoj ̀ ivim. I ona mi je velika, da vam ka`em iskreno, ima puno
autobuskih stanica i puno taksista. Pa ljudi `ive po raznim malim zemlja-
ma. [ta da ka`e onaj koji `ivi u Lihten{tajnu, jebi ga, {ta taj treba da radi,
da se ubije, ili onaj u Monte Karlu, da li svi trebi kolektivno da sko~e u
more? ̂ emu velike dr`ave, velike teritorije, velike planine? Pa idite tamo u
{etnju, na zdrav vazduh, idite, pustite mene.
Gledam u novinama, osnovno pitanje je kada }emo da pozovemo rusku
vojsku. Ju~e Ko{tunica povodom doga|aja u severnoj Mitrovici ka`e da
mora da se konsultuje s Putinom u vezi s pravljenjem zajedni~ke plat-
forme. Pa ~ekaj, jeste li se smejali Hrvatima za pesmu Danke Doj~land? Ej,
zove{ ovoga da pita{ {ta da radi{. Morao sam da saslu{am jedne ve~eri
430
21.0
3.0
8. Borisa Tadi}a, da me obraduje zato {to ne}e u}i u koaliciju s LDP-om. Bio
sam jako hepi zbog toga, ali on je rekao i jednu stvar koja me je zabrinula.
Rekao je ovako - njemu je najve}a ideja, kamen temeljac, krov i podrum da
se pod A - nikada Kosovo ne prizna kao nezavisna dr`ava, B - da on ne odus-
taje od ideje da Srbija s Kosovom u|e u Evropu i C, to mi je najza-nimljivi-
je od svega - jer }emo samo tako, u Evropi s Kosovom, mo}i da se izborimo
da Kosovo ne postane deo Evrope. Pa ~ekajte, evo ovako - ja sam Srbija,
pretpostavite to, a Ceca je Kosovo.
Aida ]orovi}:
A ja sam Sand`ak.
Petar Lukovi}:
Ti si problem idu}e godine, polako. I sada, nas dvoje ulazimo u Evropu kao
sijamski blizanci. Ulazimo, pazite, zajedno, da bih se ja borio da ona
nikako ne u|e - a ve} smo u{li u Evropu zajedno. To je do te mere apsurdno
i blesavo, toliko kretenski, da bi dete od sedam godina reklo - ^ika Tadi}u,
pogre{ili ste malo. A i da nije pogre{io, zar je na{ jedini cilj da u|emo u
Evropu da bismo zajebali Kosovo da ne u|e u Evropu? Ne vidim dobro u
poslednje vreme, oslabile su mi o~i, {to izaziva zanimljive efekte. Jutros
sam gledao B92 i vidim onaj kajron {to ide dole i ~itam da je DSS smislio
novi slogan, koji sam ja pro~itao kao - Pridr`i Srbiju. Ja se okre-nem `eni i
ka`em, vidi stvarno, super je slogan, Srbija se stvarno nagnula, mislim,
istinitiji slogan davno nisam video. I ka`em - jebote, mo`da ne{to i bude od
njih - pridr`i Srbiju, stvarno je super. Moram da vas razo~aram, nije
pridr`i Srbiju, nego - Podr`i Srbiju, ali pridr`i Srbiju je, evo, moj slogan za
ve~eras. Hvala vam.
Teofil Pan~i}:
Mi imamo stalno jedne te iste teme, koje moramo da vrtimo, jer nam se
`ivot vrti oko njih. Mi se su{tinski nismo odmakli od tema koje nam je jo{
Milo{evi} zadao za doma}i zadatak. Mi smo stalno govorili - Kosovo, Crna
Gora, Hag, Kosovo, Crna Gora, Hag... Na sre}u, Crna Gora je samu sebe oslo-
bodila toga da nam bude tema, pa nam je sada ostalo - Kosovo, Hag, Kosovo,
Hag... Na to nam se svodi `ivot. U vezi s tim }u vam ispri~ati malu anegdo-
tu. Pre tri dana bio sam u Zagrebu na tri sata, oti{ao sam s dve kese pune
knjiga i diskova da odnesem prijatelju, dao mu to, a on je meni dao dve
svoje kese knjiga i diskova, dakle, ono {to sam ja od njega nau~io, oti{li
smo i popili kafu, ru~ali i tako dalje. Dakle, on me do~ekuje na glavnom
kolodvoru, silazimo i preko Zrinjevca kre}emo prema centru grada i idemo
Teofil
Pan~i}
rubom parka. I odjednom, niotkud, stvorila se neka masa i ~ujem u`asnu
buku. Istraumiran od onog 21. februara i od svih onih ~udesa, pomislim da
je subota, pa su sigurno neki Bed blu bojsi, neki fa{isti. Malo bolje
pogledam, vidim da tu ima i starijeg sveta, dosta `ena. Te{ko da su to Bed
blu bojsi. Rekoh, hajde, mo`da su neki radnici iz fabrike koja je propala, {to
bi opet bila neka tema koja je nama bliska.
I mi idemo jednom stranom ulice, oni prolaze drugom, oni su u`asno
bu~ni, kao najstra{nija razbesnela masa i ima ih oko dvesta. Pogledam {ta
nose - oni protestuju protiv ulova tuljana iliti foka, ka`e - Spasimo tul-
janove ko`e. Dvesta ljudi hoda centrom Zagreba u subotu po podne i urla -
Spasimo tuljane. Znate, hrvatske vode nisu ba{ poznate po tu-ljanima, ali
ho}u da ka`em da ti ljudi ve} imaju neke postmoderne probleme. Pa zamis-
lite da sada organizujete demonstracije u Beogradu ili u Novom Pazaru za
spas tuljanove ko`e. Pitanje je samo da li su sme{ni oni ili smo sme{ni mi.
Jedan sjajan momak iz Novog Sada, koji se zove Zoran Petakov, zvani Zeka,
legendarni aktivista svih mogu}ih anarholevi~arskih i tome sli~nih orga-
nizacija je osu|en u ̂ etvrtom op{tinskom sudu u Beogradu, jer je rekao da
su Irinej, Artemije, Amfilohije i Atanasije ~etiri jaha~a apokalipse. Jedan
od jaha~a apokalipse, njegov doma}i, novosadski vladika Irinej, presavije
tabak i tu`i ga i ^etvrti op{tinski sud presudi da je Petakov du`an da mu
isplati sto hiljada dinara na ime silne du{evne povre|enosti. I to ne bude
dosta, nego sudija obrazlo`i presudu time {to ka`e da ga takve re~i vre|aju
kao hri{}anina. Prvo, sudija nije ni hri{}anin, ni musliman, ni budista.
Sudija je neko ko sprovodi zakon i na sudu je njegova jedina veroispovest
krivi~ni zakon. Drugo, da je neko mene, Peru, Cecu i drugu Svetlanu, nas
~etvoro, nazvao jaha~ima apokalipse...
Petar Lukovi}:
Ja bih ga tu`io.
Teofil Pan~i}:
Evo, Pera bi ga tu`io, ali ne bi dobio. Probao bi, ali ne bi dobio, u tome je
stvar. Dakle, Petakov je osu|en za metaforu. Ne mo`ete u demokratskom
dru{tvu biti osu|eni za metaforu, ali kod nas su crkveni velikodostojnici,
eto, za{ti}eni i od metafora.
432
21.0
3.0
8. Petar Lukovi}:
Ja sam iza{ao u drugom krugu, ali nisam glasao ni za jednog. Crtao sam
neke krugove, petnaest minuta sam proveo iza paravana, lepo sam se
zabavljao. To je moje pravo. Dozvolite mi da je moje pravo da tamo radim
{ta ho}u. Hteo sam da ostanem sat vremena, ali su me izbacili ranije.
Mo`da sam malo cini~niji nego {to bi trebalo da budem, ali dovoljno je da
pomislim da }e Vuk Dra{kovi}, za koga sam mislio da se povukao, da je
umro, da }e on da doprinese nekoj pobedi. Da li to zna~i da }u slede}e tri
godine da slu{am Rasima Ljaji}a kako ponavlja - Samo {to nismo uhvatili
Mladi}a, evo ga, ba{ sad ga hvatamo? Dosadno mi je vi{e, da li me
razumete? Zato tamo gde je Dinki} - ni mrtav, tamo gde je Ljaji} - ni mrtav,
tamo gde je Nikoli} - ni mrtav, tamo gde je Da~i} - da ne pri~am. Tadi} je ve}
ispucao 40 odsto ovome, 25 onome, 10 ovome, sutra 12 onome. Pa njemu }e
na kraju da ostane 5 odsto. Kako je krenula matematika dava-nja, pa jedna
kafana, pa druga, pa jedna pesma, pa druga, nato~i vina kr~marice, pa
tome nema kraja. Ja za to ne mogu da glasam.
I nemam vi{e velikih ambicija, pa da verujem da }e ova zemlja jednoga
dana postati normalna. Jebe mi se, da vam ka`em iskreno, da li }e postati
normalna ili ne}e, sudbina Srbije me uop{te vi{e ne interesuje. Ne intere-
suje me ni budu}nost mladih generacija, ni starih generacija, ne interesu-
ju me ni zatvorene fabrike, ni poljoprivreda, ni zelena salata, ni luk, ni{ta
me od toga ne interesuje. Koliko mogu, ja se borim za svoje ideje, ali ja ne
mogu da budem Gospod Bog, pa da se za sve borim. Kada mi neko ka`e -
Hajde, do|i idu}e nedelje - ja ga oteram u onu stvar. Kakve idu}e nedelje,
pa jesi li ti normalan, kakve idu}e nedelje? Kada me neko pita - Gde }e{ na
more? - do|e mi da ga udarim. Pa kako da idem na more, otkud znam {ta }e
ovde da se digne, mo`da i Pirot ho}e da bude nezavisan? [ta ako do|u Rusi?
Do{li mi na vrata pre neki dan oni - Evropa nema alternativu. Ja sam ih
ignorisao. Be '̀te, bre, vi{e, i vi {to nemate alternativu i vi {to imate alter-
nativu, pustite me.
Onda mi neko ka`e - Volim Srbiju, jer sam je upoznao. Pa nisam upoznao
Srbiju, ima hiljade mesta na kojima u `ivotu nisam bio i na koja nikada ne
bih ni oti{ao. I kada sam oti{ao, proklinjao sam sebe {to sam uop{te oti{ao.
Kada smo bili, gde be{e ono, ne znam, u Ubu, rekli su mi - Kako nikada niste
bili ovde? - Pa koji }u vam ovde, {ta ima da vidim, diskoteku, kafanu, pro-
davnicu, za{to bih do{ao? [ta sam ja, neki hodo~asnik da idem po Srbiji?
Ne interesuje me uop{te, ne tra`ite od mene da budem zamenik za Boga,
da grlim ~ove~anstvo. Kada mi neko ka`e - Nas voli narod Gr~ke - do|e mi
Dubravka
Stojanovi}
stvarno da ga ubijem. Pa kako te voli ceo narod? Nikad nisi ni video ceo
narod, video si tri Grka u `ivotu. A ako si pri~ao s jednim od njih, poludeo
si od toga {to pri~a. I sada nas voli ceo narod Gr~ke. Ili - Voli nas kineski
narod. Jesi li normalan, ~ove~e, pa jesi li ti stvarno normalan? Ne mogu
vi{e, ovako }u da budem malo slobodan, da lebdim, da eleviram iznad
Srbije, ako mogu. Ako padnem, moja zemlja, moje dupe, kako da vam
ka`em.
Svetlana Luki}:
Na na{em sajtu su novi tekstovi Teofila Pan~i}a, Vladimira Gligorova i
Ivana Torova. Nastavnici istorije u Danskoj imaju pravo da cele {kolske
godine s decom obra|uju jedan istorijski doga|aj po svom izboru. Da i ona
mo`e tako, profesorka istorije na Filozofskom fakultetu u Beogradu,
Dubravka Stojanovi}, bi izabrala jedan doga|aj iz srpske istorije koji nije
zabele`en u na{oj istoriografiji, niti u na{im ud`benicima. Govori
Dubravka Stojanovi}.
Dubravka Stojanovi}:
S kim god razgovaram, svi se hvataju za glavu i govore - Jao, ovo je isto kao
devedesete, da li je mogu}e da nam se sve ponavlja, da li smo mi debili i
kako je mogu}e da prolazimo to isto? I stvarno, kada pogledate te doga|aje,
oni se zaista ponavljaju, jer ovo {to se sada radi na severu Kosova podse}a
na po~etak rata u Kninu. Onda imamo obe}anu tu`bu protiv zemalja koje
su priznale Kosovo, a to je i Milo{evi} radio. Svakoga dana imamo neki
doga|aj koji zaista u`asno li~i na doga|aje iz devedesetih. Kao svoj hit
doga|aj te vrste bih uzela scenu u Dnevniku, u kojoj Vuk Jeremi} sedi na
~uvenom kanabetu s Gadafijem, jer nam je Gadafi ponovo dao podr{ku.
Stvarno mislim da bi bio red da istori~ari prebroje podr{ke koje smo dobili
od Gadafija i njima se okitili u nekom od te{kih trenutaka u na{oj
pro{losti. Dakle, svakoga dana imamo neki doga|aj koji na to li~i, ali je
problem, po meni, mnogo dublji. Nije stvar u tome {to su ovo potezi nalik
na one koje je ~inio Slobodan Milo{evi}, nego je problem u tome {to mi
nismo iza{li iz te ideje. Mi nismo iza{li iz tog programa. Iz tog programa
nu`no proisti~u takvi potezi i zato oni neprestano li~e jedan na drugi. O
~emu se radi?
Podsetila bih na knjigu Srpska strana rata, koju je ranih devedesetih go-
dina uredio Neboj{a Popov. Tamo je analizirana uloga glavnih nacionalnih
institucija tokom osamdesetih godina. Analizirana je uloga crkve,
udru`enja knji`evnika, ~ak i Crvene zvezde, stranaka, pojedinaca, uni-
434
21.0
3.0
8. verziteta. I ta knjiga je pokazala da su delovi tih institucija i najuticajniji
pojedinci izneli tu ideologiju u javnost pre nego {to je Slobodan Milo{evi}
do{ao na vlast. Dakle, oni od 1985/86. preko stranica Duge, Intervjua,
crkvene {tampe postepeno formiraju nacionalni program i ideologiju iz
kojih mi jo{ nismo iza{li. Stranke su organizovali ljudi koji su u~estvovali
u formiranju te ideologije i od kraja osamdesetih Slobodan Milo{evi}
zapravo je sprovodio program opozicije. On je preuzeo njihov program i on
je postao izvo|a~ tih radova. Mi iz toga nismo mogli da iza|emo, jer opozi-
cija nije su{tinski imala druga~iji program. ^ime je ona mogla da se bori
protiv Milo{evi}a? Mogla je samo da tr~ka iza njega i da vi~e - Mi bismo to
bolje uradili - ili da mu u najgorem slu~aju dovikne - Komunisto.
Opozicija nije imala identitet, svoju poziciju, svoj program, ona nije imala
u ime ~ega da obori Slobodana Milo{evi}a. I ona ga nije ni oborila u ime bog
zna koliko druga~ijeg koncepta. On je prosto pao posle ~etiri izgubljena
rata, posle bombardovanja, posle sankcija, ali program nije zamenjen,
zamenjen je izvo|a~ radova. Program koji polazi od etni~ki ~iste dr`ave,
mora da proizvodi ovakve posledice i imam potrebu da ka`em - da, li~i na
devedesete, ali li~i samo zato {to je to mnogo stariji, mnogo dublji pro-
gram, koji niko su{tinski nije doveo u pitanje. Sve je to u redu, i Evropa i
reforme, u redu je suo~avati se sa zlo~inima, ali suo~avanje s onim {to nas
je uop{te dovelo u tu situaciju nije pokrenuto na dovoljno ozbiljan na~in ili
nije pokrenuto uop{te.
Pogledajmo doga|aj s osvajanjem zgrade suda u Kosovskoj Mitrovici. Prvo
sam ulo`ila dosta napora da bih shvatila {ta se uop{te de{ava tamo i onda
sam shvatila da su sudije i zaposleni taj sud napustili '99. godine. Ovaj
doga|aj nema nikakve veze s progla{enjem nezavisnosti Kosova od pre
mesec dana, ve} s ne~im od pre osam godina, kada je UNMIK ukinuo sve te
sudove i napravio svoj sistem sudstva. Dakle, taj sud je ukinut '99. godine
i on ne postoji kao institucija. Postoji samo ta zgrada. I oni su sada, s
o~iglednom namerom da naprave incident, u{li u zgradu koja je u stvari
prazna, koja nije institucija, ona je samo zid. Oni prave incident mimo
ikakve su{tine. Ni govora o tome da oni ho}e da se vrate na svoj posao.
Njihovog posla nema, jer nema tog suda. I mi se sada pitamo {ta to zna~i,
kao i {ta je zna~io onaj poku{aj da pro|u vozovi i oni nesre}ni lekovi koji
nisu mogli da stignu do ljudi, koji su umirali, jer ovi nisu hteli da priznaju
da je to sada Kosovo i da ti lekovi moraju da pro|u kroz carinske analize.
Isto va`i i za spaljivanje grani~nih prelaza.
Dubravka
Stojanovi}
[ta se tu de{ava? Tu se de{ava identi~na stvar kao u Hrvatskoj 1990, go-
dinu dana pred po~etak rata. I ako se pitate {ta je cilj, ja sam uverena da je
cilj da oni otcepe severni deo Kosova. Cilj je ponovo isti, zato {to izlazi iz
iste ideje da }e se ta dr`ava kona~no zaokru`iti i da }e onda u njoj, unutar
tih kona~no zaokru`enih granica, ̀ iveti samo Srbi. I oni sada prave taj rat,
kao da se ni{ta pre toga nije desilo. Hajde da ka`emo da u Kninu 1990. oni
nisu morali znati da }e to dovesti do rata i da ni Hrvatska, niti bilo ko na
svetu ne}e dozvoliti da se Hrvatska precvika na dva dela, pa da jo{
Republika Srpska Krajina bira gde }e da iza|e na more, da li u Zadru ili u
[ibeniku, {to je bila velika strate{ka polemika. Hajde da ka`emo da oni
1990. nisu mogli da znaju posledice svoga delovanja. Ali po{to su
bezuspe{no istu stvar probali ~etiri puta, oni sada ponovo poku{avaju da
otcepe severno Kosovo i potpuno ignori{u to da se situacija u me|uvre-
menu potpuno promenila. Dakle, oni idu u rat, mislim da to treba da se zna
i da to neko treba da formuli{e. Oni idu u rat, ~iji je kraj nama apsolutno
jasan, jer smo ga videli ve} ~etiri puta, a to je da svi Srbi odu s Kosova.
Cela ta situacija podse}a me na jedan doga|aj u srpskoj istoriji, koji je
ostao sasvim nepoznat i na{oj istoriografiji, o kome se naravno ni{ta ne
u~i, ali ga niko ni u istoriografiji, pa ni u vojnoj istoriji nikada nije obradio,
iako duboko verujem da se iz te situacije mo`e jako mnogo nau~iti. 1912.
godine, kada je kretala sa svojim saveznicima u Prvi balkanski rat protiv
Osmanskog carstva, Srbija je u taj rat u{la s dva javno obznanjena ratna
cilja. Tada se u rat ulazilo vite{ki, tako {to na prvoj strani novina objavi{
za{to ide{ u rat. Prvi ratni cilj bilo je prodiranje ka jugu, ka Kosovu i
Makedoniji, a drugi ravnopravni ratni cilj bio je izlazak na Jadransko more
preko severne Albanije.
U to vreme postojala je opsesija da dr`ava ne mo`e postojati bez izlaza na
more. Stalno se ponavljalo da samo [vajcarska i Srbija nemaju more. Bilo
je jasno da }e oko Soluna biti povelika tu~a i da ne treba i}i na tu stranu i
mudro rukovodstvo do{lo je do zaklju~ka da }emo mi nekako preko te se-
verne Albanije da iza|emo na more. I sada je stra{no zanimljivo ~itati
opozicione reakcije u skup{tini i tada{njoj {tampi, jer se opozicija ve} tada
hvatala za glavu i govorila - Ma da li ste vi normalni? Put od Srbije do tog
Jadranskog mora ide preko Prokletija. Kako vi mislite da idete svaki ~as na
to more preko tih Prokletija? Drugo, da li ste vi ikada pro~itali ne{to o toj
severnoj Albaniji? Tamo je pe{~ana pla`a i more dubine trideset centi-
metara. Kako }ete tamo da napravite luku, preko koje }e va{ izvoz da pro-
dre u svet, {to je valjda ideja? Naravno, danas mi znamo sve {to se desilo,
pa znamo i da je prugu, dodu{e ne preko Prokletija, nego preko mnogo
436
21.0
3.0
8. ni`ih i bla`ih crnogorskih planina, napravio tek drug Tito sa svim krediti-
ma ovoga sveta sedamdesetih godina dvadesetog veka. To je pruga
Beograd - Bar, koja se sada rasformirala, jer je niko nije odr`avao. Ali ne,
oni 1912. prave luku u tom pesku i nekako }e oni tamo da stignu, ne zna se
kako, ali Srbija }e da iza|e na more i ta~ka.
Srpska vojska zaista je vrlo brzo pro{la i oslobodila ili osvojila Kosovo i
onda je deo srpske vojske krenuo da osloba|a to more. Va`no je znati da se
ta prva akcija odigrava u novembru 1912. Deo vojske nastavlja prema
Makedoniji, gde se odvija Kumanovska bitka i sve redom, a deo vojske,
ponavljam, u novembru 1912. godine, prelazi Prokletije u poku{aju da
Srbija dobije more. Iza|u oni na more kod Dra~a. Zgranu se velike sile, ne
mogu da veruju. Ka`u - ^ekajte, drugari, prvo smo vam rekli - Nemojte da
nam ru{ite Osmansko carstvo, to je ravnote`a velikih sila, mi smo se o
svemu dogovorili, ali vi ste krenuli. I sada ste nam do{li na more, a mi smo
vam objasnili da je to interesna sfera Austro-Ugarske i Italije, mi smo to
podelili i vi niste predvi|eni u toj situaciji. Ovi stoje na moru i ponavljaju -
Srbija je iza{la na more. Austro-Ugarska {tampa objavu rata Srbiji, vr{i
jednu od prvih velikih mobilizacija, mobili{e oko dvesta hiljada ljudi, dovo-
di ih na Drinu i ka`e Srbiji - Povucite se s tog mora, niste predvi|eni u toj
igranci, krenu}emo u rat protiv vas, sklonite se odatle. Oni su sedeli na tom
moru dvadesetak dana. I Rusija i svi su im rekli - I{ s tog mora. I posle
dvadesetak dana, sad je ve} malo kasniji novembar i po~etak decembra,
oni se povla~e preko Prokletija nazad u Srbiju. Sede oni, o~igledno ner-
vozni zbog tog mora, kad sti`e bratski poziv. Sve to vreme dok su oni i{li
gore-dole preko Prokletija, Crnogorci poku{avaju da osvoje Skadar, jer to
je valjda epska poezija, Bolani Doj~in i cela ekipa i to nekako mora da pri-
padne Crnoj Gori i taj Skadar je njihov ratni cilj. Te{ko ide ta opsada
Skadra i u trenutku ve} potpune zanemo}alosti, oni pozivaju srpsku
vojsku da do|e da im pomogne. Vide ovi novu {ansu.
Svetlana Luki}:
Voda.
Dubravka Stojanovi}:
Da se ide na more. Kre}u u februaru 1913. ponovo preko Prokletija, istim
putem. U me|uvremenu se sva{ta de{ava, o tome pi{e opoziciona {tampa.
Zapanjeni Albanci gledaju {ta je ovo, malo-malo, pa pro|e neka vojska, tu i
tamo neko tu vojsku napadne, jer im je ~udno {ta }e ovi ovde, vojska odgov-
ori, bilo je tu i civilnih zlo~ina i tako dalje. Sva{ta se tu de{ava, a da ne gov-
Dubravka
Stojanovi}
orimo kako je toj vojsci koja ponovo ide u februaru, po{to se u novembru
vratila. Tu se svaki put izgubi polovina vojnika, dok se to uop{te pre|e u
jednom smeru. Do|u oni pod Skadar, trajala je ta opsada jo{ izvesno
vreme, ali s oja~anim srpskim trupama, u|u oni slavodobitno u taj Skadar,
u kojem se opet de{avaju svakakvi ratni zlo~ini.
Velike sile su {okirane - pre tri meseca smo vam rekli da ovo ne mo`e, u
decembru 1912. je Albanija priznata kao nezavisna dr`ava, upravo da bi se
obele`ilo da tu nema dalje. Drugo, ponovo vam ka`emo, to je prosto interes
evropskih sila, bez obzira na to {to su u tom trenutku podeljene na dva
bloka, ali imaju strate{ke dogovore i vi opet niste predvi|eni u toj okol-
nosti. Sazove se konferencija ambasadora velikih sila, koja po{alje protest-
nu notu Srbiji i Crnoj Gori da se hitno povla~e odatle. Srbija je tu bila
donekle mudrija od Crne Gore i br`e se povukla, ali ponavljam, u februaru,
opet preko Prokletija, nazad u Srbiju. Crna Gora je jo{ desetak dana ostala
u Skadru i po{tu su velike sile napravile pomorsku blokadu obale i rekle da
}e zaista raspaliti s tih brodova po Crnoj Gori, i oni su se na kraju povukli
iz Skadra i time se zavr{ava skadarska kriza 1913. godine.
To nije kraj. Bude tu i Drugi balkanski rat, to je leto 1913. Ono je bio febru-
ar 1913, a sada smo u letu 1913. Ratovali smo s Bugarima, opet je izgubljeno
dvadeset-trideset hiljada `ivota. I onda ide u septembru 1913. godine nova
epizoda, u kojoj su neke albanske trupe s teritorije priznate albanske
dr`ave upale na teritoriju koja je sada srpska, u Makedoniju. Dakle, neka
pograni~na ~arka se iskomplikovala i krenu srpske trupe da odbrane svoju
teritoriju, a kada su se ve} na{le na Prokletijama, ne mogu da odole. Prosto
se name}e. I oni tre}i put, u septembru 1913, ponovo do|u na more, opet se
cela stvar ponavlja, ponovo se velike sile hvataju za glavu, ponovo se oni
vrate preko Prokletija nazad. I ima jo{ jedna epizoda, o kojoj ne mogu
nikakvog ozbiljnog traga da na|em. To se sigurno desilo, ali nemam detal-
je kakve imam za ove prethodne tri epizode. Apsolutno se dogodilo ponovo
u januaru 1915. godine. To je trenutak posle Kolubarske bitke, koja je tra-
jala skoro mesec dana. Znate ceo onaj ep koji je iz toga iza{ao i sve te `rtve
koje su bile realne i tako dalje. To je trenutak tifusa, kada se masovno
umire u Srbiji, to je trenutak koji opisuje Dobrica ]osi}, se}ate se valjevske
bolnice. Se}ate se kako se pucalo i pevalo svojevremeno na toj predstavi
osamdesetih godina. Dakle, Srbija je u katastrofalnom stanju, tek
oslobo|ena od prve okupacije. Oni ra~unaju da im je Kolubarska bitka
donela toliki presti ̀kod saveznika da mogu da probaju ponovo, u januaru
438
21.0
3.0
8. 1915, usred svetskog rata, da tu stvar ponovo urade. I naravno, sve se
de{ava kao i u prethodnim epizodama.
To je pri~a koju je vrlo te{ko rekonstruisati na osnovu na{e postoje}e isto-
riografije. Ona nigde nije ispri~ana, ali je apsolutno paradigmati~na. Vi
imate opsesiju, pa sad, da li je to more, da li su to odre|ene teritorije, nije
bitno, ali vi ste ne{to odlu~ili, i velike sile vam ka`u - Ne mo`e - i vi se nalju-
tite na velike sile i ka`ete - E, vide}e{ da mo`e. I vi sad to terate, umesto da
poku{ate da na|ete neku situaciju u kojoj }ete se vi namestiti da budete s
tim velikim silama, pa da onda uz njihovu pomo} ostvarujete neke svoje
interese, ma kakvi ti interesi bili. Tako rade pametne zemlje. Ne, vi uporno
sprovodite dalje svoje planove. Stvarno se postavlja pitanje kakav je to
problem, da li je to neko ludilo te elite, o ~emu ~esto govorimo, ili je to ludi-
lo odre|enih pojedinaca. [ta }emo da dobijemo ako ka`emo da Ko{tunica
ima odre|enih psiholo{kih problema? Da li time re{avamo na{u situaciju?
Onda }emo da ka`emo da ih je imao i Milo{evi}, pa }emo da se vra}amo
unazad, pa ih je imao, bogami, i Pa{i}. Ne mogu neprestano takve situaci-
je da izlaze iz ne~ijih psiholo{kih problema. Mora da postoji neki ozbiljni-
ji razlog. Jedan od razloga jeste to {to ono za {ta mi vidimo da je ludo, nije
i za njih ludo. Mislim da je to jedan od osnovnih nesporazuma izme|u tog
vo|stva i tog dru{tva, ili bar dela dru{tva koji ne razume odluke toga
vo|stva. U Pe{~aniku smo ~esto o tome pri~ali i svakoga puta poku{avali
da na|emo neki novi razlog. Jedan od razloga koje smo naveli je u onome
{to sam tada nazvala savez elita, dakle, da je to prosto u li~nom interesu
odre|enih elita i da su te elite - ekonomske, finansijske, trgova~ke, vojne,
intelektualne, crkvene i da one imaju interes u proizvodnji tih kriza, koje
im daju odre{ene ruke. Tako|e stalno treba imati u vidu i to da je sa
stanovi{ta vlasti ovo racionalna politika. Zato mi, izme|u ostalog, stalno u
njoj opstajemo. To {to nama izgleda kao iracionalno, s njihovog stanovi{ta
je racionalno, jer se tako najbolje vlada. Dakle, dok god oni predu tu pri~u,
dok god oni prave tu situaciju stalne opasnosti, dok god je taj adrenalin
povi{en, njihova vlast mora biti apsolutna i u svakom slu~aju mnogo ve}a
nego u bilo kakvom ure|enom i demokratskom dru{tvu.
Na{la sam jedan izvanredan tekst u opozicionoj {tampi toga vremena, koji
se zove Na prole}e. Tu se ka`e da se u Srbiji vlada pomo}u parole - Na
prole}e. ^ekajte, na prole}e se spremaju presudni, sudbonosni doga|aji.
Nemojte sada da postavljate ta glupa ̀ ivotna pitanja. Neka se to desi, neka
to pro|e, lako }emo posle re{iti te puteve, bolnice, gluposti, {kolstvo, plate,
penzije i ostale detalje, jer na prole}e }e se desiti ozbiljni doga|aji. I ovo sa
Dubravka
Stojanovi}
severnim Kosovom je taj na~in vladanja. On je vrlo racionalan, jer se tako
odli~no i skoro zauvek mo`e vladati.
Opet da se vratimo na pitanje odakle proizlaze ta ludila. ̂ esto imam utisak
da se tu napravio zatvoreni krug izme|u siroma{tva i zaostalosti s jedne
strane, i kompleksa vi{e nacionalne vrednosti, dakle, nacionalne arogan-
cije i uobra`enosti, s druge strane. U trenutku kada Srbija postaje
samostalna ili relativno samostalna zemlja, po~etkom devetnaestog veka,
imate devastirano dru{tvo, jako siroma{no i nerazvijeno, ali po~inje da se
formira elita, koja ima veoma velike nacionalne ambicije. Te nacionalne
ambicije ni na koji na~in ne odgovaraju realnom stanju i mogu}nostima te
zemlje, ali one postaju opsesija te elite. I onda vi ka`ete - Pa dobro, jesmo
mi sada siroma{na zemlja, ali hajde to da re{imo tako {to }emo osloboditi
srpstvo, hajde to da re{imo tako {to }emo postati velika zemlja, pa }emo
onda kao velika zemlja lak{e da iza|emo iz tog kruga siroma{tva. Vi
mo`ete da ka`ete da je to jedan mogu}i na~in da vidite tu stvar, ja se na-
ravno s tim na~inom ne bih slo`ila, ali to je devetnaesti vek, vreme velikih
nacionalnih dr`ava. I hajde, dobro. Jedan rat, drugi rat, a dru{tvo ne stag-
nira, ono opada, postaje sve siroma{nije.
Vi sve vi{e novca tro{ite na tu veliku dr`avu koju ne mo`ete da postignete
i tu se zatvara taj krug. Dru{tvo postaje sve siroma{nije, a vi kao kockar
idete dalje, s idejom - ^ekaj, samo jo{ ovaj put da ulo`im, pa }e da mi se
vrati, pa }u onda ja to siroma{tvo da pokrenem, hajde samo jo{ ovaj put da
probam. I vi do|ete do jednog stepena nerazvijenosti, kada ste ve}
proma{ili ogromno vreme, kada su ve} svi drugi oti{li, napustili tu obalu,
{to bi rekli romanti~ari, i kada vam je svaki put potrebno jo{ mnogo vi{e
novca da to dru{tvo pokrenete iz siroma{tva. Dakle, cena raste. Mislim da
se u jednom prelomnom trenutku shvatilo i reklo - ^ekaj, mi ovo ne
mo`emo da pokrenemo i hajde stalno da ratujemo, da idemo iz avanture u
avanturu, jer ovo je ve} prete`ak zadatak, pa neka ga uradi neko slede}i.
Mo`da }e da se promene, {to ovi sada ka`u, me|unarodne okolnosti.
Mo`da }e opet, daj bo`e, da bude hladni rat, pa bipolarna ili ne znam koja
podela sveta, pa da se mi ovajdimo. Pa ne}e, ne de{avaju se stvari tako. Ovo
je sada novi svet i mi ne ̀ elimo da ga razumemo i mi ne}emo da razumemo
{ta u njemu treba da uradimo, to jest da podvu~emo crtu i da ka`emo - Tu
smo gde smo, daj da vidimo kona~no za{to na{ narod nema zube i za{to su
nam ovakve bolnice i za{to na{i |aci imaju najlo{ije rezultate na testu Pisa
i tako dalje.
440
21.0
3.0
8. I tu se uvek setim jednog razgovora s Marijom Todorovom, koja je napisala
poznatu knjigu Imaginarni Balkan. Ona je ve} petnaest godina profesor u
Americi, ali je bugarska istori~arka. I pri~ala mi je kako je, dok je predavala
u Bugarskoj, svakoj novoj generaciji studenata govorila istu re~enicu -
Glavna sre}a Bugarske je {to je izgubila sve ratove. To bi, na-ravno, izazi-
valo konsternaciju kod studenata, ali je njoj davalo mogu}nost da objasni
kako je Bugarska zahvaljuju}i nizu poraza, koji su normalno usledili iz
iste ovakve arogantne nacionalne politike i iste ovakve uobrazilje kakva je
bila ovde, kona~no izvukla zaklju~ak da je tu gde je i da treba da vidi {ta }e
s tim {to realno ima.
E, mi smo krenuli drugim putem, sticajem okolnosti ti ratovi su nam bolje
i{li i nije se do{lo do tog trenutka kada se crta podvla~i i nije se shvatilo da
je dvadeset prvi vek i da to vi{e ni na koji na~in ne li~i na onu podelu sveta
iz devetnaestog veka, ni na onu iz dvadesetog veka, ni prve ni druge
polovine, da ne li~i ni na jednu podelu sveta. I pita me neko ovih dana, za
neke novine, o 27. martu kao presudnom doga|aju - pa da li smo mi sada u
toj istoj situaciji. Pa nismo u istoj situaciji. To je bila podeljena Evropa,
koja je uvek bila podeljena i razni narodi su imali mogu}nost da se orijen-
ti{u na ovu ili na onu stranu. Prvi put nema te podele i zapravo nema
dileme - ho}e{ ovo ili, brate idi, ostani tamo gde si, ako si to izabrao. Prema
tome, nema te situacije s kojom se mi mo`emo poreditii, nema tog izbora
iz dvadesetog ili iz devetnaestog veka koji bismo mi mogli danas primeni-
ti. Danas je potpuno druk~ija situacija i ko je ne razume, ̀ ao mi je. [to ka`e
Latinka Perovi} - Ima naroda koji su u istoriji nestali.
Svetlana Luki}:
U dana{njoj emisiji dva puta ste slu{ali pesmu Ple{i me do kraja ljubavi,
Lenarda Koena, koju je otpevala i Madlen Pejdo. Na ovu pesmu nas je pod-
setila slu{ateljka Olivera. U emisiji su govorili Ljuba Stojadinovi}, Aida
]orovi}, Ishak Slezovi}, Pera Lukovi}, Teofil Pan~i} i Dubravka Stojanovi},
a mi je celu posve}ujemo uspomeni na Stojana Cerovi}a, koji je umro na
dana{nji dan pre tri godine. Do vi|enja.